ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №820/1657/17
адміністративне провадження №К/9901/29075/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:  судді-доповідача - Юрченко В.П.,  суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,  розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 (суддя: Бідонько А.В.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016 (колегія суддів: Шевцова Н.В., Макаренко Я.М., Мінаєва О.М.) у справі № 820/1657/17 за позовом  ОСОБА_1 до Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - Східна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податкове повідомлення-рішення Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 21.12.2016 року № 425/1303 є протиправним, оскільки податкове зобов`язання з транспортного  податку з фізичних осіб за 2016 рік нараховане неправомірно, а отже воно підлягає скасуванню.
Короткий зміст рішень судів першої  та апеляційної інстанцій          

Судами попередніх інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Land Rover модель Range Rover Evoque, об`єм двигуна 2179 куб.см., рік випуску 2016, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Східною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області винесено 26.12.2016 року податкове повідомлення-рішення  № 425/1303, яким відповідно до п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок в розмірі 18750 грн.
Не погоджуючись з рішенням податкового органу позивач вирішила оскаржити його в судовому порядку.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 року адміністративний позов - задоволено, визнано протиправним та скасовано спірне податкове повідомлення-рішення. 
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 року рішення суду змінено в частині мотивів та підстав задоволення позову ОСОБА_1 , в іншій частині залишено без змін. 
           
Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з рішенням судів попередніх інстанцій, відповідачем подано касаційну скаргу, на обґрунтування якої зазначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року - 1378 грн. (мінімальна заробітна плата на 01.01.2016 року) *750 = 1033500 грн. 
Крім того, відповідач доводить до Суду, що згідно інформації, яка наведена на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, керуючись наданим на веб-сайті розрахунком середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком, що проводиться відповідно до п. 267.2 ст. 267 ПК України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18.02.2016 року, середньоринкова вартість автомобіля позивача марки «LAND ROVER» модель «RANGE ROVER EVOQUE», рік випуску 2016 , дата першої реєстрації - 01.04.2016 року, об`єм двигуна 2179 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнта коригування ринкової ціни автомобіля залежно від строку експлуатації транспортного засобу у роках та коефіцієнта коригування ринкової ціни залежно від пробігу транспортного засобу становить 1103615, 19 грн.      
Також, контролюючий орган посилається на рішення Харківської міської ради 7 скликання від 13.01.2016 № 112/16 «Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 № 126/11 « Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України», яким викладено у новій редакції підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, набрало чинності з дня його опублікування і застосовується з 01.01.2016.
З таких підстав, відповідач просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 року скасувати, та прийняте нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.10.2017 року відкрито касаційне провадження.
15.12.2017 року набрав чинності  Закон України від 03.10.2017 року                     № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким  Кодекс адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) викладений у новій редакції.
Підпунктом 4 пункту першого  Розділу VII «Перехідних положень» КАС України  в редакції від 15.12.2017 року передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією  КАС України, передаються до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією  КАС України.
26.02.2018 року справа передана на розгляд до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в межах зазначеного правозастосування дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
01 січня 2015 набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України введено новий транспортний податок.
Відповідно до пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).
Повноваження міських рад щодо податків та зборів визначені статтею 12 Податкового кодексу України.
Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (підпункт 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України).
Водночас, 24 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", що набрав чинності 01 січня 2016 року (далі - Закон №909-VIII), яким внесено зміни у  Податковий кодекс України щодо об`єкту оподаткування транспорн6им податком.
Так, згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України   (в редакції Закону від 24.12.2015 року № 909-VIII) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".
Враховуючи те, що Законом України № 909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, колегія суддів дійшла до висновку, що з 01 січня 2016 року платниками транспортного податку є  власники легкових автомобілів не старше п`яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.
Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1 378 грн. (ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік"). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року складали 1 033 500 грн.
Таким чином, об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).       
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).
Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66, відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403, де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.
Пунктом 3 Порядку N 403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср= Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100),де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.
Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4Порядку N 403).
Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.
Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).
Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п. 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).
Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.
Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від офіційного сайту Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача. Таку інформацію матеріали справи не містять, а тому впевнитись у наявності підстав у податкового органу для прийняття податкового повідомлення-рішення неможливо.
Згідно з частинами першої, другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.
Частиною четвертою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції), суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали.
Також, суди попередніх інстанцій не дослідили питання, чи є автомобіль позивача об`єктом оподаткування відповідно до норм Податкового кодексу України та рішень Харківської міської ради на момент виникнення спірних правовідносин.
Так, суду надано позивачем  розрахунок вартості транспортних засобів, який здійснено станом на 26.06.2017 р., тобто через рік експлуатації автомобіля і збільшення  пробігу. Натомість суду також надано договір  купівлі-продажу автомобіля, в якому зазначена вартість станом на 17.03.2016 - 1395985 грн.
Оцінка вказаних  доказів в сукупності  судами не здійснена.
Враховуючи зазначене Верховний Суд вважає, що судами попередніх інстанцій не встановлено всі фактичні обставини по справі, внаслідок чого зроблено передчасний висновок про те, що автомобіль позивача не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.
Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
У зв`язку з вищенаведеним суд визнає, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановили фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Східної об`єднаної державної податкової інспекції                          м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задовольнити частково.
2. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 - скасувати, а справу №820/1657/17 направити на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.          
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду