КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  359/8534/19                                                                            Головуючий у І-й інстанції - Муранова-Лесів І.В.
апеляційне провадження № 22-ц/824/7444/2020                               Доповідач  Заришняк Г.М.
 
П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13  травня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.
розглянув у  порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення  Бориспільського міськрайонного суду  Київської області  від 30 січня 2020 року  в справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,-
                                                  В С Т А Н О В И В :
 
У  вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулася  в суд з позовом  до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.
В обгрунтуванння позову зазначала, що  з вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 22.03.2019 р. було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач стверджувала, що діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Вказувала, що вона, позивачка, витрачає щомісячно на утримання обох дітей 12 000 грн. Відповідач проживає окремо, ухиляється від виконання обов`язку по утриманню дітей, кошти на їх утримання надає несистематично та у розмірі, який не є достатнім для задоволення їхніх потреб. Відповідач не має постійного місця роботи, тому   повинен сплачувати їй аліменти на утримання дітей по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно. Такий розмір аліментів, на її думку, є необхідним для забезпечення належного рівня фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дітей.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду  Київської області  від 30 січня 2020 року   позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 2200 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 10.09.2019 та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_6  судові витрати на правову допомогу в розмірі 1825 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 768 грн.40 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач  ОСОБА_1 ,  посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм  матеріального та  процесуального права, просить  рішення суду  суду скасувати та ухвалити нове рішення з урахуванням обставин, які не були взяті до уваги судом першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року  дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження згідно ч.2 ст. 369 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що  сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2009 року, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2019 року                       (а.с.7).
Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 та відповідно серії НОМЕР_4 ( а.с.8,9).
Встановлено, що  після відкриття провадження у даній цивільній справі, позивачка 09 жовтня 2019 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , та їй було присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 09 жовтня 2019 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 710, та копією паспорта- ID картою (а.с.57,58).
З довідки про склад сім`ї № 29/8 від 29.08.2019 р. слідує, що малолітні  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживають разом з позивачкою за місіцем її реєстрації:    АДРЕСА_1 (а.с.10). Вказана обставина  не оспорюється відповідачем.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
У відповідності з вимогами  ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У частинах першій - третій статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.  
  Судом встановлено, що договори про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або  про сплату аліментів між сторонами не укладалися.
 Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на  утримання та виховання дітей. Доказів на спростування вказаної обставини відповідачем надано не було ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції. 
Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 
 Оскільки діти   сторін проживають  з матір`ю й знаходяться  на її утриманні, батько - відповідач по справі, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо надання допомоги по утриманню малолітніх дітей, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду.
Згідно довідок  №30/2 та №32/1  від 22 січня 2020 року, виданих  ПТ «АЙТІ Ломбард»,  ОСОБА_1   працює на посаді  оцінювача-експерта, і його дохід  за період з 14 серпня 2019 року по 16 вересеня 2019 року  склав 9 697,11 грн., а з 17 вересня 2019 року по 31 грудня 2019 року склав 54 917,45 грн. (а.с.95-96).
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України» визначено, що прожитковий мінімум  дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.
Разом з тим,  у відповідності  до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ч. 1 та ч.2  ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Задовольняючи частково позов та визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й правильно виходив з того, що відповідач офіційно працевлаштований,  має стабільний щомісячний дохід, та з урахуванням усіх обставин справи, матеріального становища платника аліментів, його працездатного віку, вищенаведеного розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, визначеного законом,  суд прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів   в твердій сумі в розмірі по 2200 гривень на кожну дитину, щомісячно, що є достатнім і необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дітей.
Постановлене судом рішення відповідає вимогам норм матеріального  та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги про те, що  судом при визначенні розміру алементів, що підлягають стягненню з відповідача, не була врахована та обставина, що  його батько відповідача є інвалідом другої групи й потребує його допомоги, не є підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, оскільки в справі відсутні докази, які б свідчили про утримання відповідачем батька-інваліда. 
 Посилання в апеляційній скарзі на те, що  відповідач винаймає квартиру, розмір орендної плати якої становить 6500 грн.,  має зобов`язання по споживчому кредиту, в зв`язку з чим  стягнення аліментів у визначеному судом  розмірі поставить  відповідача у скрутне фінансове становище, також не можуть бути підставою для зменшення розміру стягнутих судом на користь позивачки аліментів. З наданої ксерокопії договору оренди слідує, що  в даній квартирі  будуть проживати три особи ( п.15 даного  договору). Крім того,  відповідачем не було надано належних та переконливих доказів того, що він дійсно  несе витрати по оренді квартири.
Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують  й не впливають на правильність ухваленого судового  рішення.
Керуючись   ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
 
П О С Т А Н О В  И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.
Рішення  Бориспільського міськрайонного суду  Київської області  від 30 січня 2020 року  - залишити без змін.
Постанова набирає  законної сили з дня її прийняття і в  касаційному порядку оскарженню не підлягає.
      Головуючий: 
              Судді: