ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 385/1465/19(2-а/385/24/19)	
                                                                                          Суддя І інстанції Панасюк І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області
на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградській області від 11 грудня 2019  року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Гайворонському, Голованівському, Благовіщенському районах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Юзишеної Ірини Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -  

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:
-  визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №606-ДК/0353По/08/01/-19 від 27 вересня 2019 року державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Гайворонському, Голованівському, Благовіщенському районах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Юзишеної Ірини Вікторівни про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.188-5 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградській області від 11 грудня 2019  року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеної відносно позивача постановою, з огляду на доведеність вини у скоєнні адміністративного правопорушення.
В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що на підставі заяви ОСОБА_1 про самовільне захоплення та використання земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 , рядом осіб та знищення межових знаків, наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 11 липня 2019 року №373-ДК призначено проведення перевірки земельної ділянки площею 79,0065 га з кадастровим номером 3521188300:02:000:7502, розташованої на території Червоненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградській області  у період з 15 липня 2019 року по 15 серпня 2019 року.
30 липня 2019 року посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства земельної ділянки площею 79,01 га з кадастровим номером 3521188300:02:000:7502, розташованої на території Червоненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.
В результаті проведення перевірки встановлено, що на вищевказаній земельній ділянці відсутні межові знаки, чим порушено вимоги п.3.14. наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року №376 «Про затвердження Інструкцій про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення межовими знаками, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за №391/17686 та ст.79, п. «є» та ст.96 Земельного кодексу України про що складено акт перевірки №373-ДК/611/АП/02/01/-19 від 30 липня 2019 року.
На підставі вказаного акту, 30 липня 2019 року винесено припис №373-ДК/0319Пр/03/01/-19 про усунення порушення вимог земельного законодавства в 30-ти денний термін шляхом встановлення межових знаків.
Далі, 19 вересня 2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Гайворонському, Голованіському, Благовіщенському районах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Юзишеною І.В. було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо виконання позивачем припису від 30 липня 2019 року №373-ДК/0319Пр/03/01/-19
За результатами перевірки, складено акт перевірки №606-ДК/899/АП/09/01/-19 від 19.09.2019 року та протокол про адміністративне правопорушення №606-ДК/0329П/07/01/-19 від 19.09.2019 року з яких вбачається, що позивач, на думку інспектора, не виконала припис від 30.07.2019 року, а саме не встановила межові знаки на земельній ділянці площею 79,01 га (кадастровий номер 3521188300:02:000:7502), чим порушила вимоги ст. 211 ЗК України, відповідальність за яке передбачена ст. 188-5 КУпАП.
27 вересня 2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Гайворонському, Голованіському, Благовіщенському районах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Юзишеною І.В. винесено постанову №606-ДК/0353По/08/01/-19, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення ст. 211 ЗК України
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 188-5 КУпАП, невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.
Підпунктом 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.
Так, відповідно до п. «є» ч.1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.
В свою чергу, згідно із п.1.2 наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року №376 «Про затвердження Інструкцій про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення межовими знаками, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за №391/17686  встановлення   (відновлення)   меж   земельної   ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки,  у тому числі  місцеположення  поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.
Відповідно до п.3.4. зазначеної Інструкції Межові знаки  встановлюються  у  поворотних  точках  меж земельної  ділянки,  але  не  рідше  ніж  через 200 м.  Мінімальна відстань між межовими знаками в поворотних  точках  меж  земельної ділянки не повинна бути менше ніж 1 м.
Так, єдиною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП стало те, що вона не встановила межові знаки на земельній ділянці площею 79,01 га (кадастровий номер 3521188300:02:000:7502), тим самим не виконавши припис від 30 липня 2019 року №373-ДК/0319Пр/03/01/-19.
Натомість, ані під час винесення припису, ані під час винесення оскарженої постанови державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Гайворонському, Голованіському, Благовіщенському районах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Юзишеною І.В. не було надано належної оцінки неодноразовому зверненню ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявами про самовільне захоплення та використання земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 , рядом осіб та знищення межових знаків.
При цьому, в матеріалах справи наявні квитанції про оплату ОСОБА_1 у 2017 році, 2018 році та 17 липня 2019 року послуг щодо виготовлення та встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (винос, меж, ставок).
З наявного вбачається, що ОСОБА_1 , починаючи з 2017 року, кожний рік вживалися заходи щодо встановлення межових знаків на земельній ділянці площею 79,01 га (кадастровий номер 3521188300:02:000:7502).
З цього приводу колегія суддів зазначає, що обов`язок особи щодо встановлення межових знаків на земельній ділянці не супроводжується обов`язком щодо охорони таких знаків.
Окрім того, в матеріалах справи наявний лист Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25 січня 2019 року №35/0/6-19, відповідно до якого, після проведеної перевірки на території Червоненсьскої сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області встановлено факт самовільного зайняття частини земельної ділянки площею 79,01 га (кадастровий номер 3521188300:02:000:7502), у результаті чого правопорушників було притягнуто до адміністративної відповідальності.
З означеного випливає, що замість встановлення обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 про самовільне захоплення та використання земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 , рядом осіб та знищення межових знаків, посадовою особою Головного управління Держагеокадастру у Кіровоградській області було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутність таких межових знаків.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вробить висновок про необхідність залишення рішення суду першої інстанції у цій справі без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградській області від 11 грудня 2019  року -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник