ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 372/3532/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Зінченко О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді:                              Файдюка В.В.
суддів:                                                  Земляної Г.В.
                                                            Мєзєнцева Є.І.
При секретарі                                        Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Обухівського  районного суду Київської області від 14 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Новомировському, Моловисківському, Новоукраїнському районах Погоріла Людмили Сергіївни про визнання неправомірними дій та рішення посадових осіб, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Обухівського  районного суду Київської області з позовом до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Новомировському, Моловисківському, Новоукраїнському районах Погоріла Людмили Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 204-ДК/0176/По/08/01-19 від 14 червня 2019 року та закрити провадження у справі.
В обґрунтування позову зазначено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП, а також у відповідача відсутні будь-які докази, що підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім того, відповідачем допущено процесуальні порушення, зокрема, позивача своєчасно не повідомлено про час та місце розгляду справи та ознайомлення його з протоколом про адміністративне правопорушення.
Рішенням Обухівського  районного суду Київської області від 14 лютого 2020 року даний позов задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить суд вказане рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
На думку апелянта, оскаржувана постанова № 204-ДК/0176/По/08/01-19 від 14 червня 2019 року винесена в результаті повного і всебічного з`ясування і аналізу всіх обставин справи, а тому є законною і обґрунтованою.
Задовольняючи даний адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких пояснень стосовно користування земельною ділянкою у ОСОБА_1 відповідачем відібрано не було, не з`ясовано його думку при накладенні адміністративного стягнення та не надано доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення позивачем.
Відповідно до статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 статті 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Головного управління від 08 травня 2019 року №204-ДК державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Новомиргородському, Маловисківському, Новоукраїнському районах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Погорілій Л.С. доручено здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки земельних ділянок, зазначених у наказі, на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, зоокрема, земельної ділянки орієнтовною площею 5га на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району.
За результатами перевірки 28 травня 2019 року відповідачем в присутності спеціаліста землевпорядника Коробчинської сільської ради Бондаренко Л.Л. складено акт обстеження земельної ділянки № 204-ДК/329/АО/10/01/-19 та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельна ділянка а №204-ДК/386/АП/09/01/-19.
Перевіркою встановлено, що на час обстеження частина земельної ділянки площею орієнтовно 5 га за угіддями - пасовища знаходиться в розораному стані та засіяна сільськогосподарською культурою - соняшником. Площа засіяної ділянки складає 3,33 га. Земельна ділянка використовується гр. ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів, згідно особистих пояснень, наданих ним під час перевірки.
У зв`язку з виявленням правопорушення державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Новомиргородському, Маловисківському, Новоукраїнському районах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Погорілою Л.С. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 від 04 червня 2019 року № 204-ДК/0160П/07/01/-19. Особі, що притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що зроблена відмітка у протоколі. Також було повідомлено про дату та час розгляду адміністративної справи - 14 червня 2019 року о 10:00 год в приміщенні Відділу контролю за використанням та охороною земель у Новомиргородському, Маловисківському, Новоукраїнському районах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області. Від підпису гр. ОСОБА_1 відмовився, про що зроблено відповідний запис у протоколі в присутності свідків.
Також 04 червня 2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Новомиргородському, Маловисківському, Новоукраїнському районах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Погорілою Л.С. складено припис №204-ДК/0237/Пр/03/01-19, яким зобов`язано гр. ОСОБА_1 усунути зазначені порушення вимог земельного законодавства шляхом звільнення земельної ділянки. Вказаний припис надіслано 06 червня 2019 року поштовим відправленням №2600001308291.
14 червня 2019 року за результатами розгляду протоколу державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Новомиргородському, Маловисківському, Новоукраїнському районах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Погорілою Л.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №204-ДК/0176По/08/01/-19 відносно гр. ОСОБА_1 . Вказаною постановою відповідачем було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. 
Вказана  постанова була направлена поштою рекомендованим листом від 14 червня 2019 року №2600001316316.
За твердженням позивача, 23 вересня 2019 року ОСОБА_1 зателефонував державний виконавець і повідомив про те, що Обухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження № 59980121 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 680,00 грн. Того ж дня, ОСОБА_1 написав заяву на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.
25 вересня 2019 року, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 59980121, ОСОБА_1 вперше ознайомився з постановою про накладення адміністративного стягнення № 204-ДК/0176/По/08/01/-19 від 14 червня 2019 року.
Не погоджуючись з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся із позовом до суду першої інстанції.
Стаття 185 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17 листопада 2016 року №308, Головне управління здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.
Відповідно до Положення про Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 13 січня 2017 року № 11, управління з контролю за використанням та охороною земель є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, юрисдикція якого поширюється на територію Кіровоградської області.
Згідно п.3 Положення завданням Управління є реалізація повноважень Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на території Кіровоградської області. Таким чином, відповідач - державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Новомиргородському, Маловисківському, Новоукраїнському районах ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Погоріла Л.С. є посадовою особою, що працює в штаті Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, виконує свою роботу згідно наказів та положень про організацію роботи Головного управління, тому останнє є заінтересованою особою і може подавати апеляційну скаргу.
Відповідно до ч.1 статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19 червня 2003 року №963-IV (далі - Закон №963-ІУ) державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 22 липня 2016 року № 482, Розпорядження Кабінету Міністрів України "Питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" від 30 листопада 2016 року №910-р, наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про затвердження Положення про Головне управління Держгеокадастру в області" від 29 вересня 2016 року № 333 державний нагляд у частині дотримання земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність, дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та внесення у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин та подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності, віднесено до повноважень Держгеокадастру та територіальних органів Держгеокадастру.
Наведене свідчить про те, що забезпечення та реалізація державного контролю, зокрема, шляхом проведення перевірок, є прямим обов`язком Держгеокадастру, що визначений законодавством.
Відповідно до Положення №308 Головне управління здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності на території Кіровоградської області.
За статтею 2 Закону № 963-IV основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами стандартів і нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.
Згідно пп. «а» п.1 ч.1 статті 6 Закону № 963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.
Відповідно до абз. 15 статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
За нормами статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.
Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.
Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 Земельного кодексу України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав оформлених відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до пункту "б" ч.1 статті 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.
Відповідно до статті 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що висновок відповідача стосовно винуватості саме позивача є передчасним, адже будь-яких пояснень стосовно користування земельною ділянкою у ОСОБА_1 відібрано не було. Не з`ясовано його думку при накладенні адміністративного стягнення та не надано доказів вчинення адміністративного правопорушення.
Колегія суддів не погоджується з таким твердженням, оскільки судом не було взято до уваги матеріали справи про адміністративне правопорушення, наявні в матеріалах судової справи. Зокрема, у вказаних матеріалах мітиться письмове пояснення позивача, згідно якого ним було зайнято земельну ділянку. Також наявні докази стосовно того, що відповідачем надсилалися на адресу позивача протокол про адміністративне правопорушення, припис про усунення порушень, повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а також постанова про накладення адміністративного стягнення, проте, вказані поштові відправлення не були отримані ОСОБА_1 з незалежних від державного інспектора Погорілої Л.С . причин. Слід також зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складався відповідачем в присутності позивача, однак, останній відмовився від його підписання та отримання, що зафіксовано свідками ОСОБА_5 ОСОБА_6
Отже, враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена у відповідності до чинного законодавства, а отже підстав для визнання її протиправною та скасування, закриття справи про адміністративне правопорушення немає.
Доводи позивача з приводу відсутності у державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель повноважень на притягнення осіб до адміністративної відповідальності колегією суддів оцінюються критично з огляду на таке.
У силу приписів Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №308 від 17 листопада 2016 року, ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.
Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.
Положеннями статті 10 Закону України «Про державний контроль та використанням та охороною земель» визначаються повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, зокрема, складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
Відповідно до п. 1 розділу II Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення (далі - Інструкція), затвердженої  Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 січня 2017 року № 6, у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке  Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 2,7,12 розділу ІII Інструкції справа розглядається у 15-денний строк з дня одержання державним інспектором, правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи..
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, державний інспектор виносить одну з таких постанов:
про накладення адміністративного стягнення (додаток 3);
про закриття справи (додаток 4). 
Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується державним інспектором, який розглянув справу.
З урахуванням наведеного, судова колегія зазначає про наявність у державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель повноважень складати акти, протоколи та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Аналогічна за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 522/3951/17.
За наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про накладання адміністративного стягнення від 14 червня 2019 року № 204-ДК/0176По/08/01/-19 та закриття провадження у справі.
Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.
Отже, протиправним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.
Таким чином, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано всі обставини справи, що призвело до невірного по суті вирішення справи.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - задовольнити.
Рішення Обухівського  районного суду Київської області від 14 лютого 2020 року - скасувати та прийняти нове.
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Новомировському, Моловисківському, Новоукраїнському районах Погоріла Людмили Сергіївни про визнання неправомірними дій та рішення посадових осіб - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Г.В. Земляна
                                                                                                    
                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев