Постанова 
Іменем України
 
07 квітня  2020 року
м. Київ
 
справа № 638/4/19
провадження №61-18132св19
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В.М., Штелик С. П.,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 , 
представник заявника -  ОСОБА_2 , 
заінтересована особа -  приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Надія Юльянівна,
розглянувши у попередньому судовому засіданні  у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дзержинського районного суду    м. Харкова від 14 червня                     2019 року, ухвалене під головуванням судді  Штих Т.В., та постанову Харківського апеляційного суду від   03 вересня 2019 року, ухвалену в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Маміної О.В., Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,
 
  ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст заявлених вимог
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення проживання однією сім`єю, заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю.
З урахуванням уточнень в обгрунтування заяви посилався на те, що               ІНФОРМАЦІЯ_1 помела його мачуха ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла  частка квартири  АДРЕСА_1 . Заявник своєчасно звернувся до нотаріуса. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.
Оскільки, заявник проживав з ОСОБА_3 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тому може вважатись спадкоємцем  четвертої черги за законом.
Однак, вказаний факт проживання однією сім"єю з                                         ОСОБА_3 необхідно встановити у судовому порядку.
Враховуючи викладене, заявник остаточно просив суд  встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини , а саме з вересня                  1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 .
 Короткий зміст судових  рішень
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки до участі у справі заявником не залучено усіх заінтересованих осіб, а нотаріус не є заінтересованою особою у даній справі, - відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи. Окрім того, суд дійшов до  висновку про те, що заявлені вимоги не були встановлені у судовому засіданні. 
Постановою Харківського апеляційного суду від            03 вересня 2019 року Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2019 року - змінено в частині мотивів відмови в задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Надія Юльянівна про встановлення факту, що має юридичне значення проживання, однією сім`єю.
Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції виходив з того , що нотаріуси не є заінтересованими особами у справах щодо спадкування, проте, оскільки інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , немає, - заінтересованою особою у справі є Харківська міська рада, яка в разі відсутності спадкоємців може звернутись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді міста Харкова.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції та рух справи у суді касаційної інстанції 
 
У жовтні 2019 року представник Чуфаров В. М ., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2019 року та на постанову Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Дзержинського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи №638/4/19.
 
У  листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
Скаржник просив суд оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу до суду на новий розгляд.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було роз`яснено заявнику права та обов`язки.
 
Суд першої інстанції не залучив до участі усіх заінтересованих осіб, а суд апеляційної інстанції не  виправив даної процесуальної помилки.
 
Суд апеляційної інстанції не розглянув заяву про виклик свідків.
Суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив заявнику у задоволенні клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів а також у залученні до участі у справі заінтересованих осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
 
Доводи інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу матеріали справи  не  містять. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
Судами встановлено, що предметом вимог ОСОБА_1 є встановлення факту проживання його з мачухою ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з вересня 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.22).
Приватним нотаріусом ХМНО Гончаренко Н.Ю. за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа №87-2018 за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).
Від інших спадкоємців заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори не надходило.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до п. 2  Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки до участі у справі заявником не залучено усіх заінтересованих осіб, а нотаріус не є заінтересованою особою у даній справі, - відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи. Окрім того, суд дійшов до  висновку про те, що заявлені вимоги не були встановлені у судовому засіданні. 
Постановою Харківського апеляційного суду від  03 вересня 2019 року Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2019 року - змінено в частині мотивів відмови в задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення проживання, однією сім`єю.
Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції виходив з того , що нотаріуси не є заінтересованими особами у справах щодо спадкування, проте, оскільки інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , немає, - заінтересованою особою у справі є Харківська міська рада, яка в разі відсутності спадкоємців може звернутись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді міста Харкова.
Таким чином, з рішення суду першої інстанції було виключено мотиви відмови у задоволення заяви ОСОБА_1 , а саме недоведеність заявлених  вимог.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду  першої та  апеляційної інстанцій з  огляду на наступне.
Звертаючись з заявою до суду, як на підставу вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 посилався на те, що встановлення вказаного факту йому необхідно для юридичного оформлення спадщини.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.
Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.
Нормами процесуального законодавства не передбачено права суду за власною ініціативою залучати до участі у справі заінтересованих осіб.
Матеріали справи свідчать про те, що у якості заінтересованої особи до участі у справі залучено лише приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Надію Юльянівну.
Від інших спадкоємців заяв про прийняття спадщини після смерті   ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  до нотаріальної контори не надходило.
Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.
Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції заявляв клопотання про залучення до участі у справі належних заінтересованих осіб, зокрема органу місцевого самоврядування або інших осіб.
ОСОБА_1 заявляв клопотання суду апеляційної інстанції про залучення до участі у справі у якості заінтересованих осіб ОСОБА_5 та             ОСОБА_6 - дружину та сина заявника. 
Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості залучати до участі у справі заінтересованих осіб за заявою заявика, ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 серпня  2019 року було відмовлено ОСОБА_1 у залученні до участі у справі                         ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Посилаючись на зазначені правові норми та встановлені обставини справи, суди дійшли до правильного висновку, що нотаріус не є заінтересованою особою у справі, проте, оскільки інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 немає, тому заінтересованою особою у справі має бути  Харківська міська рада, яка в разі відсутності спадкоємців може звернутись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді міста Харкова.
Таким чином, звертаючись до суду з вказаною заявою, ОСОБА_1 неправильно визначився з учасниками справи, а саме заінтересованою особою, однак у разі зазначення належної заінтересованої особи у даній справі, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутись до суду повторно з вказаною скаргою.
Окрім того, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційного суду, про те, що з мотивів відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно виключити посилання суду як на недоведеність заявлених вимог, які необхідно встановити у судовому засіданні.
Вказані посилання суду є передчасними, оскільки до участі у справі не залучено  усіх належних учасників справи, зокрема заінтересованих осіб.
Доводи касаційної скарги відносно того, що судом першої інстанції не було роз`яснено заявнику права та обов`язки не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідно до журналу судового засідання судом першої інстанції  було роз`яснено учасникам справи їх права та обов`язки, а матеріали справи не містять даних про те, що  заявником було внесено зауваженння на журнал судового засідання .
Відповідно до  ч. 2  ст. 410 ЦПК України не може  бути скасоване правильне по суті  і  законне   рішення з одних лише формальних  міркувань.
 
Доводи касаційної скарги відносно того, що суд першої інстанції не розглянув заяву про виклик свідків, а суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив заявнику у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів не заслуговують на увагу, оскільки вказані докази можуть бути долучені до матеріалів справи та досліджені судом  за участі у справі  належних учасників справи, зокрема заінтересованих осіб.
 
Враховуючи вищевикладенне колегія суддів приходить до висновку, що доводи касаційної скарги правильність висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки Верховного Суду за результатом розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані  судові рішення - без змін, 
 
Керуючись статтями 400, 401, 402,  416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
 
Постанову Харківського апеляційного суду від  03 вересня 2019 року  та рішення Дзержинського районного суду  м. Харкова від 14 червня 2019 року у незмінений частині залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                             А. А. Калараш
 
                                                                                      В. М.  Сімоненко 
 
                                                                                                       С. П. Штелик