П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6795/19	

 	                                                 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.                                рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                                                                         16 січня 2020 року 	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                   Танасогло Т.М.,
           суддів:                                                             Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправним та скасування індивідуального акта та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

14.11.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) до Національної поліції України (далі по тексту – відповідач, Національної поліції України), в якому позивач, просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України №6/ІХ/ХVІ/2 від 13 вересня 2019 року про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;
зобов`язати Національну поліцію України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ..
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить службу в Малиновського відділу поліції в м. Одесі та відповідно до наказу ГУНП в Одеській області від 04.09.2017 року № 2985 направлений для проходження стажування терміном з 06 вересня 2017 року по 06.січня 2018 року до ГУНП в Донецькій області.
Після завершення стажування позивач звернувся із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій до Комісії НП України.
13 вересня 2019 року відбулось засідання Комісії НП України, на якому було розглянуто заяву позивача про надання йому статусу учасника бойових дій. Рішенням Комісії від 13.09.2019 № 6/ІХ/ХVІ/2 позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій.
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням Комісії від 13.09.2019 № 6/ІХ/ХVІ/2 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Одеського окружного адміністративного суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення у повному обсязі позові вимоги ОСОБА_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.
Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки аргументам позивача, про те , що позивач самостійно (тобто , за відсутності керівника стажування) виконував завдання антитерористичної операції шляхом залучення для несення служби на блокпостах із вогнепальною зброєю у зоні проведення антитерористичної операції, забезпечував публічний порядок у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, тобто реалізовував повноваження осіб, залучених до проведення антитерористичної операції відповідно до статті 15 Закону України «Про боротьбу із тероризмом». Також позивач вказував на облікову картку зброї та боєприпасів №2  від 04.09.2017 року, як на підтвердження саме у відрядження його у зону проведення антитерористичної операції, а не на стажування.
В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.          
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судом першої інстанції встановлено, що з березня 2017 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління поліції в Одеській області.
04 вересня 2017 року, відповідно до наказу ГУНП в Одеській області № 2985 «Про направлення на стажування до Головного управління Національної поліції в Донецькій області працівників ГУНП в Одеській області», направлено на стажування до ГУНП в Донецькій області з 06 вересня 2017 року по 06.січня 2018 року рядового поліції ОСОБА_1 (0092797), оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Відповідно до наказу № 1644 від 08 вересня 2017 року «Про організацію та проведення стажування працівників ГУНП в Одеській області» ОСОБА_1 визначено місце стажування на посаді інспектора сектора превенції Слов`янського відділу поліції у період з 06 вересня 2017 року по 06.січня 2018 року.
Після завершення стажування позивач звернувся із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій до Комісії НП України.
13 вересня 2019 року відбулось засідання Комісії НП України, на якому було розглянуто заяву позивача про надання йому статусу учасника бойових дій. Рішенням Комісії від 13.09.2019 № 6/ІХ/ХVІ/2 позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій.
Рішення відповідача обґрунтоване відсутністю правових підстав для задоволення вимог позивача.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції з урахуванням аналізу норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку про правомірність рішення відповідача та відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильним, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року №3551-XII учасниками бойових дій визнаються, зокрема, поліцейські, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20 серпня 2014 р (далі по тексту - Порядок № 413).
Згідно із п. 2 Порядку № 413 надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, статус учасника бойових дій надається, зокрема, поліцейським, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Пунктом 2-1 Порядку від 20.08.2014 року №413 визначено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.
Відповідно до п. 4 Порядку від 20.08.2014 року №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення: 
для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;
Згідно із п 5 Порядку від 20.08.2014 року №413 рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається:
- комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними, зокрема, в Національній поліції;
- міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
Відповідно до п. 6 Порядку від 20.08.2014 року №413 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) для надання статусу учасника бойових дій: особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Положенням про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України № 405 від 23.05.2016, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.06.2016 за № 857/28987 (далі по тексту – Положення №405) ) до повноважень комісії віднесено вивчення документів та інших доказів, направлених як територіальними органами поліції, так і документи, подані особисто; заслуховування пояснень осіб, які звернулись за отриманням статусу учасника бойових дій, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів (пункт 2 Положення № 405).
Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Комісії інформують у місячний строк Державну службу у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про осіб, яким надано статус учасника бойових дій, за формою згідно з додатками 3 і 5.
Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.
Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, та в разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та в місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії.
Згідно із п. 8 Порядку від 20.08.2014 року №413 у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.
У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.
Вказані правові норми кореспондують із положеннями розділу ІІ Положення №405 та п.19 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
У розділі ІІІ Положення №405 визначені особливості надання поліцейським, державним службовцям, іншим працівникам Національної поліції України статусу учасника бойових дій, учасника війни за участь в антитерористичній операції.
Так, п. 1 розділу ІІІ Положення №405 передбачено, що комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про: 1) безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; 2) направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції; 3) перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Відповідно до розділу ІІІ Положення №405 комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі таких документів:
витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь поліцейського, державного службовця, іншого працівника Національної поліції України у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;
для поліцейських, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, а також витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;
Таким чином, законодавством чітко визначено сукупність обставин, за яких особа може отримати статус учасника бойових дій.
Щодо доводу позивача, що звертаючись до комісії із заявою про надання статусу учасника бойових дій надав документи, які підтверджують безпосередню участь позивача у виконанні завдань антитерористичної операції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем на підтвердження наявності, на його думку, права на встановлення йому учасника бойових дій було надано наступні документи:
облікову картку зброї та боєприпасів №2 від 04.09.2017 р.;
довідку Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області №13/239 від 18 вересня 2019 року;
розрахунок особового складу Слов`янського ВП для несення служби на блокпостах у кількості 22 шт.;
контрольні листи наряду поліції по забезпеченню охорони публічного порядку та безпеки у кількості 8 шт.;
зошит щоденного планування № 666;
рапорт начальникові ГУНП в Одеській області від 03 травня 2019 року, вхідний №3800;
лист ГУНП в Одеській області від 20 травня 2019 року за №9/3176рап;
рапорт начальникові ГУНП в Одеській області від 27 травня 2019 року, вхідний №4536;
лист ГУНП в Одеській області від 13 червня 2019 року за №9/н293;
ксерокопія паспорту громадянина України та згода на обробку персональних даних.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що чинним законодавством встановлений порядок (процедура), яка передує встановленню факту належності до осіб, які приймали участь в антитерористичній операції, за умови чого командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.
Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що з огляду на вищевикладене законодавство, право на звернення для отримання статусу учасника бойових дій є Довідка за формою згідно з додатком 1 Порядку № 413 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку.
Отже, вказані положення Порядку № 413 встановлюють певну «правову процедуру», дотримання якої є обов`язком суб`єкта владних повноважень.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 липня 2019 року по справі № 826/13000/18, від 10 квітня 2019 року по справі №826/16495/17.
Позивачем не була дотримана така «правова процедура» з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 наказом ГУНП в Одеській області від 04.09.2017 № 2985 відряджався до ГУНП в Донецькій області для проходження стажування, яке не передбачає безпосередньої участі стажера у проведенні антитерористичної операції, в тому числі забезпеченні її проведення.
Наказом № 1644 від 08 вересня 2017 року «Про організацію та проведення стажування працівників ГУНП в Одеській області» ОСОБА_1 визначено місце стажування на посаді інспектора сектора превенції Слов`янського відділу поліції у період з 06 вересня 2017 року по 06.січня 2018 року, при цьому, жодних документів які б свідчили про те, що уповноваженими органами були віддані розпорядження щодо залучення позивача до проведення антитерористичної операції суду не надані.
Матеріали справи не містять, серед іншого, відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про завершення позивачем виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення або інших документів, які б вказували на безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Статтею 2 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності; боротьба з тероризмом - діяльність щодо запобігання, виявлення, припинення, мінімізації наслідків терористичної діяльності; район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція; режим у районі проведення антитерористичної операції - особливий порядок, який може вводитися в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення і передбачати надання суб`єктам боротьби з тероризмом визначених цим Законом спеціальних повноважень, необхідних для звільнення заручників, забезпечення безпеки і здоров`я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.
Водночас, надані позивачем документи не свідчать про його безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.
Так як ОСОБА_1 був направлений для проходження стажування, що не є тотожними з такими законодавчо визначеними поняттями як безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення; безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення та перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що чітко встановлено та передбачено спеціальним законодавством та порядком надання статусу учасника бойових дій.
Доказів того, що ОСОБА_1 приймав участь в організації несення служби працівниками поліції на блокпостах в умовах проведення АТО, та безпосередню участь позивача в антитерористичній операції не надано, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції .
Також суд апеляційної інстанції наголошує, що позивач 27.05.2019 року звертався із рапортом щодо направлення матеріалів та отримав відповідь ГУНП в Одеській області від 13.06.2019 року №9/н293, в якій зазначено наступне:  «У зв`язку із чим підстав для направлення запиту до Антитерористичного центру при Службі безпеки України щодо Вашої безпосередньої участі в Антитерористичній операції забезпеченню її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області немає.»
Отже, вказане свідчить про те, що позивач мав намір отримати необхідні документи, однак йому було відмовлено.
Позивачем не оскаржувалась зазначена відмова.
Судом першої інстанції вірно зазначив про необґрунтованість доводів позивача як на підтвердження правомірністості своїх вимог стосовно того, що він неодноразово брав участь у заходах щодо охорони публічної безпеки, несенні служби на блок постах, що свідчить про його участь у АТО, оскільки метою чергування під час несення служби на блокпостах виступала охорона публічної безпеки та порядку, що не відповідає визначенню антитерористичної операції.
Таким чином, надані сторонами та наявні в матеріалах справи документи свідчать про виконання позивачем службових обов`язків під час відрядження.
Виконання службових обов`язків в містах, які відносяться до зони проведення антитерористичної операції не свідчить про виконання позивачем конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні антитерористичної операції.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.08.2018 року по справі № 805/1751/15-а.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що під час вирішення спору суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не дають підстав для зміни чи скасування судового рішення, тому ухвалене у справі рішення підлягає залишенню без змін.
Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправним та скасування індивідуального акта та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.    Єщенко О.В.