Дата документу 12.05.2020 Справа № 333/3449/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 333/3449/17                                        Головуючий у 1 інстанції: Боровікова А.І.
№ 22-ц/807/1780/20                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бєлова А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на заочне рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення гарантованої суми за договором банківського вкладу,
ВСТАНОВИВ

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення гарантованої суми за договором банківського вкладу.

В обґрунтування позову зазначав, що 20.05.2016 року між позивачем та Публічним акціонерним товариство «Банк Михайлівський» укладено договір банківського вкладу «Перше знайомство» № НОМЕР_1 . 
Відповідно до п.2.1 Договору початкова сума вкладу складає 185 796,79 гривень, вклад розміщується на 14 днів з дати укладення Договору 20.05.2016 року по 03.06.2016 року, процентна ставка на суму становить 5% річних. Банк сплачує проценти та суму складу на рахунок вкладника № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», код банку 380935. Факт перерахування грошових коштів за вказаним вище Договором підтверджується платіжним дорученням № 5047234 від 20.05.23016 року на суму 185 796,79 гривень. Платник є вкладник ОСОБА_1 , та призначення платежу – залучення коштів на депозит згідно договору № 980-015-000246451 від 20.05.2016 року.
На підставі рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації Публічного Акціонерного Товариства «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 12.07.2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку. 
З 15 липня 2016 року до 26 серпня 2016 року, Фонд гарантування вкладів фізичних особі розпочав виплати гарантованої суми вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський», через банки-агенти. 
В липні 2016 року, як вкладник ПАТ «Банк Михайлівський, позивач звернувся до банку агента АТ «ТАСКОМБАНК» з вимогою здійснити виплату гарантованої суми за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № НОМЕР_1 від 20.05.2016 року в розмірі 185 796,79 гривень та нараховані за вкладом відсотки.
Від банку – агента АТ «ТАСКОМБАНК» позивач отримав відмову та співробітники банку-агент повідомили позивачу про те, що дані позивача відсутні в загальному реєстрі вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. В зв`язку з чим позивачем на адресу уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» було направлено заяву про надання виписки про стан рахунку. Довідка про стан рахунку № НОМЕР_3 була отримана позивачем 18.03.2017 року. Відповідно до довідки ПАТ «БАНК Михайлівський» від 09.03.2017 року №ЗГ1 (К) підтверджується факт зарахування 20.05.2016 року грошові коштів в розмірі 185 796,79 гривень на депозитний рахунок № НОМЕР_3 за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № НОМЕР_1 від 20.05.2016 року.
12.04.2017 року на адресу Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушиліна К.М. та на адресу уповноваженої особи Фонду на період ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Вовкова О.Ю. позивачем були направлені відповідні заяви, з вимогою вчинити певні дії та зобов`язати призначену уповноважену особу Фонду на період ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. усунути порушення законодавства та зобов`язати додатково внести до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» грошові вимоги вкладника ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № НОМЕР_1 від 20.05.2016 року в розмірі 185 796,79 гривень. Але, 20.05.2017 року позивачем отримана відповідь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.05.2017 року № 43-036-10070/17 про відмову включення позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський».

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати призначених уповноважених осіб Фонду на період ліквідації ПАТ «Банк «Михайлівський» усунути порушення законодавства та додатково внести до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» грошові вимоги вкладника ОСОБА_1 за договором банківського вкладу «Перше знайомство» № НОМЕР_1 від 20.05.2016 року в розмірі 185 796,79 гривень; стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Загальним реєстром вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суму гарантованої виплати за грошовими вимогами вкладника ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № НОМЕР_1 від 20.05.2016 року в розмірі 185 796,79 гривень. Судові витрати стягнути з відповідачів.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.
Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 , стосовно виплати ОСОБА_1 виплати по відшкодуванню вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) № 980-015-000246451 від 20.05.2016 року в розмірі 185 796,79 грн..
Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» здійснити необхідні дії для включення ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 в загальний реєстр вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» грошові вимоги вкладника за договором банківського вкладу (депозиту) № 980-015-000246451 від 20.05.2016 року в розмірі 185 796,79 грн..

Не погоджуючись з рішенням суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким закрити провадження у справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підтав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інст анції встановлено, що 20.05.2016 року між позивачем та Публічним акціонерним товариство «Банк Михайлівський» укладено договір банківського вкладу «Перше знайомство» № НОМЕР_1 . 
Відповідно до п.2.1 Договору початкова сума вкладу складає 185 796,79 гривень, вклад розміщується на 14 днів з дати укладення Договору 20.05.2016 року по 03.06.2016 року, процентна ставка на суму становить 5% річних. Банк сплачує проценти та суму складу на рахунок вкладника № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», код банку 380935. 
Факт перерахування грошових коштів за вказаним вище Договором підтверджується платіжним дорученням № 5047234 від 20.05.23016 року на суму 185 796,79 гривень. Платник - ОСОБА_1 , та призначення платежу –залучення коштів на депозит згідно договору № 980-015-000246451 від 20.05.2016 року.
На підставі рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації Публічного Акціонерного Товариства «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 12.07.2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування пованожень ліквідатора банку. 
З 15 липня 2016 року до 26 серпня 2016 року, Фонд гарантування вкладів фізичних осбі розпочав виплати гарантованої суми вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський», через банки-агенти. 
В липні 2016 року, як вкладник ПАТ «Банк Михайлівський, позивач звернувся до банку агента АТ «ТАСКОМБАНК» з вимогою здійснити виплату гарантованої суми за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-015-000246451 від 20.05.2016 року в розмірі 185 796,79 гривень та нараховані за вкладом відсотки.
Від банку –агента АТ «ТАСКОМБАНК» позивач отримав відмову та співробітники банку-агент повідомили позичаву про те, що дані позивача відсутні в загальному реєстрі вкладників ПАТ «БанкМихайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. В зв»' з чим позивачем на адресу уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» було направлено заяву про надання виписки про стан рахунку. Довідка про стан рахунку № НОМЕР_3 була отримана позивачем 18.03.2017 року. 
Відповідно до довідки ПАТ «БАНК Михайлівський» від 09.03.2017 року №ЗГ1 (К) підтверджується факт зарахування 20.05.2016 року грошові коштів в розмірі 185 796,79 гривень на депозитний рахунок № НОМЕР_3 за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-015-000246451 від 20.05.2016 року.
12.04.2017 року на адресу Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушиліна К.М. та на адресу Уповноваженої особи Фонду на період ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Вовкова О.Ю. позивачем були направлені відповідні заяви, з вимогою вчинити певні дії та зобов`язати призначену уповноважену особу Фонду на період ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 О.Ю. усунути порушення законодавства та зобов`язати додатково внести до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» грошові вимоги вкладника ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № НОМЕР_1 від 20.05.2016 року в розмірі 185 796,79 гривень. 
20.05.2017 року позивачем отримана відповідь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.05.2017 року № 43-036-10070/17 про відмову включення позивача до загального реєстр ру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський».

При вирішенні спору, судом першої інстанції враховано положення законодавства, чинного в сфері правовідносин, які виникли між учасниками справи.

Так, за ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює зокрема, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; акумулює кошти, отримані з джерел, визначених статтею 19 цього Закону, здійснює контроль за повнотою і своєчасністю перерахування зборів кожним учасником Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом.
Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року N 14 (у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 травня 2016 року N 823), Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.
Пунктом 10 частини 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти.

Судом першої інстанції також враховано положення закону щодо непорушності права власності, складовою якого є право на грошові заощадження та отримання відсотків за їх розміщення у банківській установі.

За  ст. 1058 ч. 1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі та в порядку, встановленому договором.
            Відповідно до ч.1, 2 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
            Аналогічна вимога закріплена у Положенні про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року за №1256/8577.

З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те. що вимоги позивача вимоги в частині зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити необхідні дії для включення ОСОБА_1 , в загальний реєстр вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право отримання відшкодування за договором банківського вкладу, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість, оскільки право позивача на внесення до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлвський» було порушено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження в справі тому що між сторонами нібито склалися відносини, які мають бути підставою для перегляду їх адміністративним судом, не ґрунтуються ані на законі, ані на усталеній судовій практиці.

У Постанові від 23 січня 2019 року (справа № 816/214/16) Верховним Судом зроблено правовий висновок щодо юрисдикцій розгляду подібних суперечок.

Формулюючи правовий висновок на базі окреслених фактичних підстав, Велика Палата Верховного Суду визначила, що за змістом Закону № 4452-VI Фонд, який є юридичною особою публічного права, виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Зі свого боку, Уповноважена особа виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Поряд з цим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - Банку, що ліквідується), які задовольняються у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону № 4452-VI, за рахунок коштів, одержаних унаслідок ліквідації та продажу майна Банку.

Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення Реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього Реєстру визначені пунктом 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI. Відповідно до частини першої статті 52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у певній черговості. Зокрема, у четвертій черзі задовольняються грошові вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

На підставі аналізу наведених норм Велика Палата виснувала, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації. Це дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладеного між Банком і фізичною особою договору, Уповноважена особа та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин.

Відтак в аспекті спірних правовідносин Велика Палата Верховного Суду підсумувала, що спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 826/14764/17.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства. 

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог .
Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були  допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.
З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі – Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» залишити без задоволення.
’
Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 травня 2020 р.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

       О.З. Поляков