УХВАЛА
 
27 квітня 2020 року
м. Київ
справа №372/4157/18
 
провадження № 61-6225ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , третя особа: Державне підприємство «Київське лісове господарство», про визнання недійсними рішень, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Визнано недійсними рішення органу місцевого самоврядування щодо відведення спірних земельних ділянок, визнано недійсними акти на право власності на земельні ділянки та витребувано спірні земельні ділянки з володіння відповідачів.
31 березня 2020 року представник ОСОБА_1 , діючий в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху в частині оскарження постанови суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , виходячи з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
 
За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позовна заява, подана до суду у 2018 році, містила вимоги про визнання нечинним дванадцяти рішень органу місцевого самоврядування щодо виділення у власність земельної ділянки (вимоги немайнового характеру), про визнання нечинними дванадцяти актів на право власності на землю (вимоги немайнового характеру), та про витребування спірних дванадцяти земельних ділянок з чужого володіння (вимоги майнового характеру),.
 
Відповідно до статті 4 даного закону в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору дорівнює 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 грн.
 
За правилами частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. 
 
Оскаржувані судові рішення не містять відомостей про вартість земельних ділянок, які підлягали витребуванню, відтак, суд вважає за можливе вважати, що за витребування дванадцяти земельних ділянок підлягав сплаті до суду першої інстанції судовий збір у розмірі 1762 грн, з урахуванням наслідків, передбачених частиною другою статті 6 Закону України «Про судовий збір».
 
Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору дорівнює 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Таким чином, за немайнові позовні вимоги підлягав сплаті до суду першої інстанції судовий збір у загальному розмірі 42 288 грн (1762х12+1762х12=42288).
 
Таким чином, за подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у загальному розмірі 44 050 грн.
 
За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.
 
В касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції оскаржили дванадцять осіб. В контексті статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір слід обчислювати, виходячи з того, в якій частині кожен з відповідачів оскаржує судове рішення.
 
З мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що кожен зі скаржників оскаржує судове рішення в частині чітко визначеної земельної ділянки, яку просив витребувати прокурор від певної особи, скасування рішення органу місцевого самоврядування, яким виділено таку ділянку у власність певному скаржнику, та скасування акту на право власності на таку земельну ділянку. Таким чином, кожен скаржник повинен сплатити судовий збір у обсязі, який складає суму немайнових вимог стосовно конкретної земельної ділянки, яка стосується певного скаржника, та пропорційно визначену частину від суми судового збору, яка підлягає сплаті за заявлену позовну вимогу майнового  характеру. Тобто, кожному скаржнику за подання касаційної скарги слід сплатити судовий збір у розмірі 7341,66 грн ((1762+1762+146,83)х200%=7341,66).
 
До касаційної скарги додано оригінали квитанцій про сплату судового збору у розмірі 2819,20 грн  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 .
 
Таким чином, кожному з перелічених скаржників необхідно доплатити 4522,46 грн судового збору.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».
 
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
За таких підстав касаційна скарга в частині оскарження постанови суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , оскільки за її подання не сплачений у повному обсязі судовий збір.
 
За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд
 
УХВАЛИВ :
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року в частині оскарження ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникам.
 
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                              А. А. Калараш