ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3423/20 Справа № 171/565/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Семенова Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П., 
секретар судового засідання: Голуб О.О.
сторони
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро – Торговий Дім «Дніпровський» 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року, яке постановлено суддею Семеновою Н.М. в м. Апостолово Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 16 грудня 2019 року, - 
В С Т А Н О В И В:
В квітні 2019 року позивачі звернулися з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро – Торговий Дім «Дніпровський» (надалі ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський»)про розірвання договорів оренди землі.
Позов обґрунтовано тим, що 09 жовтня 2007 року між батьками позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» були підписані Договори оренди землі №110 та №111 строком на один рік на земельні ділянки кадастровий номер 1220381100-02-018-0008, загальною площею 6,0349 га, кадастровий номер 1220381100-02-018-0009, загальною площею 6,0349га. 
25 листопада 2009 року строк дії Договорів був продовжений шляхом підписання додаткових угод та встановлено новий строк дії Договору до 31 грудня 2020 року. Додаткова угода до договору оренди землі №110 та №111 від 09 жовтня 2007 року, в якій виступає орендодавцем ОСОБА_4 була підписана 25 листопада 2009 року ОСОБА_3 , так як ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , оформлена на позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,як спадкоємців в рівних долях. Право власності позивачів на 1/2 за кожним частку земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровано належним чином але не зважаючи на зміну власників, земельні ділянки продовжують бути в оренді у ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський».
Протягом дії Договорів відповідач постійно порушував умови в частині своєчасного внесення орендної плати, оскільки відповідно до Договорів орендна плата виплачується ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» до 31 грудня кожного року, проте плата за 2013-2014 роки була виплачена лише у 2015 році, також порушено строки внесення орендної плати за 2016 та 2018 роки. Крім того, відповідачем не переглядалась орендна плата не зважаючи на інфляцію, розрахунки з позивачами проводяться з занижених розмірах. 
Тому просили суд  розірвати достроково Договор оренди земельної ділянки №110 від 09 жовтня 2007 року загальною площею 6,0349 за кадастровим № НОМЕР_1 та Договор оренди земельної ділянки № НОМЕР_2 від 09 жовтня 2007 року загальною площею 6,0349 га за кадастровим №1220381100-02-018-0009.
Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Вказують на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги Договір оренди землі №110 від 09 жовтня 2007 року, який був укладений між орендодавцем ОСОБА_3 та відповідачем, додатку до типового договору оренди землі №110 від 09 жовтня 2007 року та не прийняті до уваги вимоги ЗУ «Про оренду землі».
На думку апелянтів суд першої інстанції не звернув уваги на те, що орендна плата відповідачем сплачувалася з регулярним порушенням передбачених відповідно до Договору оренди строків, а саме - орендна плата за 2013-2014 роки була виплачена відповідачем лише у 2015 році, за 2015 рік була виплачена продукцією – зерном, орендна плата за 2016 рік була сплачена в 2019 року, орендна плата за 2017 - 2018 роки була сплачена продукцією - зерном, проте не в повному обсязі.
Також позивачі зазначають про те, що відповідач, в порушення п. 12 Договору оренди землі при передачі продукції в рахунок орендованої плати відповідними Актами дану передачу не оформляв.
Зазначають про те, що відповідач також порушив п. 13 Договору оренди землі, оскільки жодного разу з часу укладання вказаного договору орендна плата не переглядалась.
Позивачі звертають увагу на те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач порушив п. 28 Договору оренди землі №110 від 09 жовтня 2007 року, так як несвоєчасно здійснював сплату земельного податку, у зв`язку з чим на теперішній час виникла пеня. 
У відзиву на апеляційну скаргу позивачів відповідач ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Учасники справи, будучі належним чином, завчасно, повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи. 
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, відзиву відповідача на апеляційну скаргу позивачів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позову, з наступних підстав.  
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ОСОБА_3 та ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» 09 жовтня 2007 року укладено Типовий Договір оренди землі №110 строком на 1 рік на земельну ділянку загальною площею 6.0349 кадастровий №1220381100-02-018-008 (а.с. 12-14)
09 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» укладено Додаток до типового Договору оренди землі (а.с. 16).
Між  ОСОБА_3 та ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» 25 листопада 2009 року укладено Додаткову угоду оренди земельної ділянки до Договору оренди землі №110 від 09 жовтня 2007 року строком до 31 грудня 2020 року (а.с. 17).
Між ОСОБА_4 та ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» 09 жовтня 2007 року укладено Типовий Договір оренди землі №111 строком на 1 рік на земельну ділянку загальною площею 6.0349 кадастровий №122-0381100-02-018-0009 (а.с. 18-20). 
09 жовтня 2007 року між ОСОБА_4 та ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» укладено Додаток до типового Договору оренди землі (а.с. 22).
Згідно п. 1 Додатку до типового Договору оренди землі від 09 жовтня 2007 року вартість орендної плати за даним договором складає 1 293 грн., виплати якої проводяться в грошовому виразі щорічно до 25 грудня з каси Орендаря (а.с. 16,22).
Відповідно до п. 2 Додатку до типового Договору оренди землі від 09 жовтня 2007 року, за згодою сторін орендна плата може бути виплачена в натуральній формі по письмовій заяві Орендодавця: пшениця, ячмінь, кукурудза, соняшник (на розсуд Орендодавця) за цінами, що діють на момент видачі продукції, але не нижче її собівартості (а.с. 16, 22).
Згідно п. 8 Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 110 від 25 листопада 2009 року, земельна ділянка надається в оренду до 31 грудня 2020 року (а.с. 17, 23).
Пунктом 9 Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 110 від 25 листопада 2009 року, визначено, що за користування об`єктом оренди Орендар, тобто ТзОВ «Агро – Торговий Дім «Дніпровський» сплачує орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата може сплачуватися Орендарем у грошовій або в натуральній та відробітковій формі, яка узгоджується і оформляється між сторонами Додатком до Договору (а.с. 17, 23).
Згідно п. 11 Додаткової угоди до договору № 110 оренди земельної ділянки від 25 листопада 2009 року орендна плата виплачується Орендарем до 31 грудня кожного року дії договору оренди. В разі неврожаю з природних причин (посухи, морозів, тощо) строк видачі орендної плати може бути продовжено Орендарем до 31 квітня наступного року (а.с. 17, 23).
Згідно п. 38 Типового Договору оренди землі від 09 жовтня 2007 року, його дія припиняється за взаємної згодою сторін та за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (а.с. 14, 20).
Згідно п. 39 Типового Договору оренди землі від 09 жовтня 2007 року, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (а.с. 14, 20)
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 12 жовтня 2009 року (а.с. 32).
Між  ОСОБА_4 та ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» 25 листопада 2009 року укладено Додаткову угоду оренди земельної ділянки до Договору оренди землі №111 від 09 жовтня 2007 року строком до 31 грудня 2020 року, яка підписана ОСОБА_3 (а.с. 23).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 23 жовтня 2014 року (а.с. 31).
Згідно до свідоцтва про права на спадщину за законом від 04 жовтня 2018 року виданого державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 6.0349 кадастровий №1220381100:02:018:0008 прийняла донька ОСОБА_1 (а.с. 4-5).
Згідно свідоцтва про права на спадщину за законом від 04 жовтня 2018 року, виданого державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 6.0349 кадастровий №1220381100:02:018:0009 прийняла донька ОСОБА_1 (а.с. 6-7).
Згідно свідоцтва про права на спадщину за законом від 04 жовтня 2018 року, виданого державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 6.0349 кадастровий №1220381100:02:018:0008 прийняв син ОСОБА_2 (а.с. 8-9).
Згідно свідоцтва про права на спадщину за законом від 04 жовтня 2018 року, виданого державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 6.0349 кадастровий №1220381100:02:018:0009 прийняв син ОСОБА_2 (а.с. 10-11).
ОСОБА_1 30 серпня 2018 року звернулась до ТзОВАгро – Торговий Дім «Дніпровський» з заявою про повернення їй земельної ділянки з оренди та не користування нею з 01 вересня 2018 року, просила провести повний розрахунок за 2016 та 2018 роки. Причиною повернення земельної ділянки зазначила безвідповідальне відношення ТзОВАгро – Торговий Дім «Дніпровський» до орендодавців, тобто ОСОБА_1 (а.с. 24).
ОСОБА_2 30 серпня 2018 року звернувся до ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» з заявою про повернення йому земельної ділянки з оренди та не користування нею з 01 вересня 2018 року, просив провести повний розрахунок за 2018 рік. Причиною повернення земельної ділянки зазначив безвідповідальне відношення ТзОВ «Агро – Торговий Дім «Дніпровський» до орендодавців, тобто ОСОБА_2 (а.с. 25).
09 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» з заявою про повернення їй земельної ділянки з оренди, просила провести повний розрахунок за 2016 та 2018 роки. Причиною повернення земельної ділянки зазначила недобросовісне проведення розрахунків з орендодавцем, тобто ОСОБА_1 (а.с. 26).
09 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ТзОВ Агро – Торговий Дім «Дніпровський» з заявою про повернення йому земельної ділянки з оренди, просив провести повний розрахунок за 2018 рік. Причиною повернення земельної ділянки зазначив недобросовісне проведення розрахунків з орендодавцем, тобто ОСОБА_2 (а.с. 27).
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивачів, суд першої інстанції виходив з того, що зміна орендодавця в результаті спадкування не є підставою для розірвання укладеного договору оренди земельної ділянки.
Колегія суддів погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивачів про розірвання договорів оренди земельних ділянок, однак не може погодитись з мотивами відмови в задоволенні позову, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями  24  і  25  цього  Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.
Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). 
Аналогічний висновок зроблений у Постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №484/3687/16-ц, Постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 161/13335/16-ц та в Постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18). 
Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д) частини першої статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, та систематична виплата орендної плати в неповному розмірі.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з даним позовом, позивачі просили суд розірвати достроково Типовий Договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_5 від 09 жовтня 2007 року кадастровий №1220381100-02-018-0008 загальною площею 6,0349 га та Типовий Договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_2 від 09 жовтня 2007 року кадастровий №1220381100-02-018-0009 загальною площею 6,0349 га, посилаючись на те, що відповідач несвоєчасно здійснює внесення орендної плати, орендна плата не переглядається, а розрахунки проводяться в занижених розмірах, також несвоєчасно сплачує земельний податок.
Відповідно до частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
У силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.
Колегія суддів вважає, що позивачами якими заявлено вимоги про розірвання Типових Договорів № 110 та №111 від 09 жовтня 2007 року, повинно бути доведено наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, тобто існування цих двох умов у їх сукупності.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачами по справі не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту систематичної виплати орендної плати не в повному обсязі.
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до відомості №9918 ТзОВ «Агро – Торговий Дім «Дніпровський» позивачам було видано кожному по 1,4 т пшениці в рахунок орендної плати за 2017 рік; згідно відомості № НОМЕР_6 видано кожному з позивачів по 0,2 т соняшника в рахунок орендної плати за 2017 рік; відомості №9919 видано кожному з позивачів по 1,4 т ячменю в рахунок орендної 4% плати за 2017 рік; відомостей №10041 була зроблена оранка городів кожному позивачу по 05,5 га в рахунок орендної плати 4% за 2017 рік (а.с. 94-97). 
Крім того, відповідно до п. 14 Типових Договорів оренди землі № 110 та №111від 09 жовтня 2007 року умовами договору передбачена відповідальність орендаря за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені у розмірі несплаченої суми за кожний день прострочення, що не позбавляє можливості позивачів звернутися з такими вимогами та отримати від відповідача грошові кошти за несвоєчасну виплату грошових сум за невиконання умов договору.
У зв`язку з чим, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, що орендна плата відповідачем здійснюється з регулярним порушенням передбачених відповідно до Типового Договору оренди землі строків, а саме орендна плата за 2013-2014 роки була виплачена відповідачем лише у 2015 році, за 2015 рік була виплачена продукцією – зерном, орендна плата за 2016 рік була сплачена в 2019 року, орендна плата за 2017 -2018 роки була сплачена продукцією - зерном, однак не в повному обсязі, з вищенаведених підстав
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідач порушив п. 13 Договору оренди землі, так як жодного разу з часу укладання вказаного договору орендна плата не переглядалась, оскільки відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, позивачами по справі не надано належних та допустимих доказів того, що Орендодавці з часу укладання Типових Договорів оренди землі № 110 та №111від 2007 року звертались до відповідача про перегляд розміру орендної плати.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що відповідач порушив п. 28 Договору оренди землі №110 та №111 від 09 жовтня 2007 року та несвоєчасно здійснював сплату земельного податку, у зв`язку з чим на теперішній час виникла пеня, оскільки відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, позивачами по справі не надано належних та допустимих доказів того, що у зв`язку з несвоєчасною платою відповідачем ТзОВ «Агро – Торговий Дім «Дніпровський» земельного податку нарахована пеня. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 19 серпня 2016 року було разово сплачено земельний податок на суму 538,98 грн., натомість матеріали справи не містять доказів систематичної сплата земельного податку позивачами більш двох випадків відповідно до вимог п.«д» ч. 1 ст. 141 ЗК України. 
Колегія суддів вважає, що не є підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано Договір оренди землі №110 від 09 жовтня 2007 року, який був укладений між орендодавцем ОСОБА_3 та відповідачем, додатку до типового договору оренди землі №110 від 09 жовтня 2007 року та не прийняті до уваги вимоги ЗУ «Про оренду землі», оскільки як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції при ухваленні рішення повно та об`єктивно дослідив обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам.
Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивачів про розірвання договорів оренди землі з підстав недоведеності позивачами неналежного виконання ТзОВ «Агро – Торговий Дім «Дніпровський»  умов Типових Договорів оренди землі №110 та № 111 від 09 жовтня 2007 року.
У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позову, оскільки в даному випадку в задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити з підстав недоведеності позивачами систематичної виплати відповідачем ТзОВ «Агро – Торговий Дім «Дніпровський» орендної плати земельних ділянок не в повному обсязі, відповідно до Типових Договорів оренди землі №110 та №111 від 09 жовтня 2007 року.
В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382,384 ЦПК України, суд,- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -залишити без задоволення.
Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 26 травня 2020 року

Головуючий:        
                                      
Судді: