ПОСТАНОВА
Іменем України

30 квітня 2020 року 
Київ
справа №804/1349/17
адміністративне провадження №К/9901/28329/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,
у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №804/1349/17
за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Смолія Богдана Володимировича на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року, додаткову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року, ухвалені у складі головуючого судді Букіної Л.Є.,  та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2018 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А.  Шальєвої В.А.,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі також позивач-1), ОСОБА_2 (далі також позивач-2), ОСОБА_3 (далі також позивач-3) звернулися до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (далі також відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просили:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення позивачів до переліку вкладників Публічного акціонерного товарисвта "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов`язати відповідача включити позивачів ОСОБА_1 із сумою 20000,00 грн, ОСОБА_2 із сумою 36000,00 грн, ОСОБА_3 із сумою 20500,00 грн до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивачів для внесення їх даних до Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду;
- скасувати наказ тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 №42/2 в частині затвердження результатів перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемності щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
Вимоги обґрунтували тим, що вони у розумінні норм  Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"  є вкладниками, відповідач протиправно не вніс інформацію про їх рахунки, відкриті у ПАТ «Банк Михайлівський», до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує їх право, як вкладників, на отримання гарантованої суми вкладу.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова О.Ю. щодо невключення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_1 із сумою 20 000,00 грн, ОСОБА_2 із сумою 36 000,00 грн, ОСОБА_3 із сумою 20 500,00 грн до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивачів для внесення їх даних до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонд.
Додатковою постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 № 42/2 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» в частині затвердження результатів перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемності щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2018 року рішення суду першої інстанції залишені без змін.
Суди встановили, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" було укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок "Ощадний" №980-027-000003631 від 15.04.2016 року (далі - договір рахунку від 15.04.2016 року), за умовами пункту 1 якого Банк за ініціативою Клієнта відкриває Клієнту на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобов`язується оплачувати послуги Банку.
Окрім Договору банківського рахунку від 15.04.2016 року ОСОБА_1 того ж дня уклала з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (далі - ТОВ "ІРЦ") договір "Суперкапітал" за №980-027-000222820 щодо передачі у власність 20000,00 грн. на строк не більше 91 день з виплатою 27% річних. У статті 1 цього Договору, серед іншого, обумовлено, що ТОВ "ІРЦ" повертає отримані від ОСОБА_1 кошти, в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а ТОВ "ІРЦ" зобов`язується повернути кошти ОСОБА_1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.
За пунктом 5.4.3 Договору "Суперкапітал" № 980-027-000222820 від 15.04.2017 року ТОВ "ІРЦ" має право з власної ініціативи повернути кошти у будь-який момент дії Договору, у тому числі, але не виключно, у випадку, якщо ОСОБА_1     звернеться із вимогою про дострокове розірвання Договору добровільного страхування фінансових ризиків "Капітал".
Згідно з довідкою ПАТ "Банк Михайлівський" від 19 вересня 2017 року №ЗГ1 (К)/14793 про стан рахунку № НОМЕР_1 , 19 травня 2016 року на поточний рахунок позивача-1 надійшли кошти від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" в розмірі 20000,00 грн., з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором за договором №980-027-000222820 від 15.04.2016 року" та в розмірі 486,88 грн., з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-027-000222820 від 15.04.2016 року ".
Також, між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" було укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок "Ощадний" № 980-027-000003491 від 01.04.2016 року (далі - договір рахунку від 01.04.2016 року), за умовами пункту 1 якого Банк за ініціативою Клієнта відкриває Клієнту на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_2 в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобов`язується оплачувати послуги Банку.
Окрім Договору банківського рахунку від 01.04.2016 року ОСОБА_2 того ж дня уклав з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (далі - ТОВ "ІРЦ") договір "Суперкапітал" за №980-027-000215065 щодо передачі у власність 25 000,00 грн. на строк не більше 91 день з виплатою 27% річних. У статті 1 цього Договору, серед іншого, обумовлено, що ТОВ "ІРЦ" повертає отримані від ОСОБА_2 кошти, в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а ТОВ "ІРЦ" зобов`язується повернути кошти ОСОБА_1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.
За пунктом 5.4.3 Договору "Суперкапітал" №980-027-000215065 від 01.04.2016 року ТОВ "ІРЦ" має право з власної ініціативи повернути кошти у будь-який момент дії Договору, у тому числі, але не виключно, у випадку, якщо ОСОБА_1     звернеться із вимогою про дострокове розірвання Договору добровільного страхування фінансових ризиків "Капітал".
Згідно з довідкою ПАТ "Банк Михайлівський" від 19 вересня 2017 року №ЗГ1 (К)/14791 про стан рахунку № НОМЕР_2 , 19 травня 2016 року на поточний рахунок позивача-2 надійшли кошти від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" в розмірі 36000,00 грн., з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором за договором №980-027-000215065 від 01.04.2016 року" та в розмірі 1077,78 грн., з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-027-000215065 від 01.04.2016 року".
Також, між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок "Ощадний" № 980-027-000000214 від 22.12.2014 року (далі - договір рахунку від 22.12.2014 року), за умовами пункту 1 якого Банк за ініціативою Клієнта відкриває Клієнту на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_3 в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобов`язується оплачувати послуги Банку.
Окрім Договору банківського рахунку від 22.12.2014 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (далі - ТОВ "ІРЦ") договір "Суперкапітал" за №980-027-000215051 щодо передачі у власність 20 500,00 грн. на строк не більше 91 день з виплатою 27% річних. У статті 1 цього Договору, серед іншого, обумовлено, що ТОВ "ІРЦ" повертає отримані від ОСОБА_3 кошти, в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а ТОВ "ІРЦ" зобов`язується повернути кошти ОСОБА_1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.
За пунктом 5.4.3 Договору "Суперкапітал" №980-027-000215051 від 01.04.2017 року ТОВ "ІРЦ" має право з власної ініціативи повернути кошти у будь-який момент дії Договору, у тому числі, але не виключно, у випадку, якщо ОСОБА_3     звернеться із вимогою про дострокове розірвання Договору добровільного страхування фінансових ризиків "Капітал".
Згідно з довідкою ПАТ "Банк Михайлівський" від 21 вересня 2017 року №ЗГ1 (К)/12560 про стан рахунку № НОМЕР_3 , 19 травня 2016 року на поточний рахунок позивача-3 надійшли кошти від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" в розмірі 20500,00 грн., з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором за договором №980-027-000215051 від 01.04.2016 року" та в розмірі 710,78 грн., з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-027-000215051 від 01.04.2016 року ".
У наведених вище довідках ПАТ "Банк Михайлівський" від 19 вересня 2017 року про стан рахунків позивачів зазначено, що зарахування коштів на рахунки є нікчемними правочинами. На момент проведення вищезазначених транзакцій ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за вказаними договорами. Набуття Товариством у розпорядження коштів Банку здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України та всупереч прямої заборони Національного банку України на укладання такого роду договорів. Подальше здійснення будь-яких дій по розпорядженню коштами є нікчемними. Сума коштів має бути повернута Банку.
Рішенням Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб         прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Згідно з даним рішенням, розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строком на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року включно.
Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 13 червня 2016 року № 991, відповідно до якого, продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року включно, продовжено також повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. з 23 червня 2016 року по 22 липня 2016 року включно.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 про початок процедури ліквідації Банку з 13 липня 2016 року та делегування повноважень ліквідатора банку Юрію Ірклієнку.
Надалі, рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», всі повноваження ліквідатора, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано Волкову Олександру Юрійовичу з 05 вересня 2016 року.
Встановлено, що для перевірки правочинів наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Ю.П. Ірклієнко від 24.05.2016 № 27/1 "Про створення комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними" створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлених правочинів (у тому числі договорів).
Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Ю.П. Ірклієнко "Щодо діяльності комісії по перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними" від 13.07.2016 № 2 продовжено строк перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними протягом процедури ліквідації на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ "Банк Михайлівський".
Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Ю.П. Ірклієнко від 01.06.2016 № 42/2 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними", Комісією по перевірці правочинів затверджено результати проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, викладені Комісією в Акті № 2 від 01.06.2016 року.
Згідно висновків Комісії, виконуючи 19.05.2016 платіжні документи ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" з перерахування коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 грн, Банк здійснив операції з порушенням вимог законодавства, що призвели до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п.п.7-9 ч.3 ст.38 "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
До цих правочинів відповідач відносить також правочини за участю позивачів.
З метою отримання свого вкладу за Договорами банківського рахунку позивачами були надіслані до Уповноваженої особи Фонду заяви з проханням включити їх до переліку вкладників Банку.
Листами №№ 14793, 14793/1 14794, 14794/1 від 19.09.2016, № 14791, 14791/1, 14792, 14792/1 від 19.09.2016, 12560,12560/1, 12561, 12561/1 від 21.09.2016 позивачів повідомлено, що на момент проведення транзакції ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за договором № 980-027-000230695 від 28.04.2016, також у зв`язку з набуттям ТОВ у розпорядження коштів ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України. Крім того зазначено, що на рахунок позивачів безпідставно зараховано кошти, що належать ПАТ "Банк Михайлівський", а отже подальше здійснення дій щодо розпорядження коштами, що належать ПАТ "Банк Михайлівський", є нікчемними.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачі звернулися до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачі є вкладниками на підставі  статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"  і на них поширюються гарантії неплатоспроможного банку. Суди виходили з того, що в Уповноваженої особи Фонду були відсутні законодавчо передбачені підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритих розрахункових рахунків ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунки позивачів.
Відповідач не погодився із рішеннями судів і подав касаційну скаргу з вимогами про їх скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.
У касаційній скарзі Уповноважена особа зазначає, що судами не надано належної правової оцінки тому, що Уповноважена особа Фонду діяла у межах повноважень та у порядку, визначеному  Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Зокрема, посилався на те, що договори позики укладені між позивачами та ТОВ "ІРЦ" без участі банку, як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за такими договорами, по своїй природі не є вкладами згідно із Законом №4452-VI та Законом України від 07.12.2000 №2121-III «Про банки та банківську діяльність».
Відзив на касаційну скагу не надходив. 
Верховний Суд переглянув судові рішення у межах касаційної скарги, з`ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на таке.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (і також Закон № 4452-VI).
Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.
Статтею 27 Закону № 4452 (в редакції Закону № 629-VIII від 16.07.2015) встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку). Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак. Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України". Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
В свою чергу, відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.
Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України".
Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
При цьому, правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону №4452-VI).
Закон № 4452-VI визначає порядок складання Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.
Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком правочинів протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.
У справі, що розглядається судами попередніх інстанцій встановлено, що до запровадження в Банку тимчасової адміністрації позивачами укладено з Банком Договори банківського рахунку, на підставі яких відкрито поточні рахунки для обслуговування строкового вкладу в цьому Банку.
9 травня 2016 року ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зі свого рахунку № НОМЕР_4 , який відкрито в ПАТ "Банк Михайлівський", на рахунки позивачів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкриті в ПАТ "Банк Михайлівський", здійснило перерахунок коштів з призначенням платежу: повернення коштів згідно з договорами «Суперкапітал», які укладались між позивачами та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", а також сплата процентів за цими договорами.
Однак, Уповноваженою особою Фонду не включено позивачів до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду у зв`язку з тим, що транзакції, здійснені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" є нікчемними з підстав, визначених статтями 215, 216 Цивільного кодексу України, статтею 37, пунктами 7-9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.
При цьому, Суд зазначає, що у частині третій статті 38 Закону № 4452-IV, якою врегульовано заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, визначено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.
Відповідно до частини другої статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
За правилами частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Законом України від 16.07.2015 №629-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» (далі - Закон №629-VIII), який набрав чинності 12.08.2015 частину третю статті 38 Закону № 4452-IV доповнено пунктом 9 згідно із яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Дійсно, у зв`язку із зарахуванням коштів на поточні рахунки позивачів у Фонду з`явились відповідні зобов`язання, що зумовило збільшення витрат держави в особі Фонду, пов`язаних з виведенням банку з ринку.
Водночас, збільшення витрат Фонду, пов`язаних з виведенням банку з ринку може мати негативні наслідки для вкладника у вигляді невключення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, у разі якщо таке зарахування відбулось після віднесення банку до категорії проблемних, а операції, укладення (переоформлення договорів), що передували збільшенню таких витрат - вчинені (укладені) саме з порушенням закону.
Так, в силу положень частини четвертої статті 75 Закону України від 07.12.2000 № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон № 2121-ІІІ) проблемному банку забороняється використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки в національній та іноземній валюті. Проведення розрахунків здійснюється виключно через консолідований кореспондентський рахунок у Національному банку України.
Зокрема, перерахування банками за дорученням фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів відповідно до дефініцій, які містяться в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 №22, є безготівковими розрахунками.
Законодавець пов`язує можливість здійснення платежів банком, віднесеним до категорії проблемних, в тому числі перерахування ним за дорученням фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів виключно через консолідований кореспондентський рахунок у Національному банку України.
Відповідно до частини першої статті 73 Закону № 2121-III у разі, зокрема, здійснення банками ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, у тому числі віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.
При цьому, згідно із постановою НБУ від 22.12.2015 № 217/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» постановлено, зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до дати прийняття цієї постанови, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.
Таким чином, вчинення (укладення) банком, віднесеним до проблемних правочинів (у тому числі договорів) з порушенням норм законодавства, зокрема статей 73, 75 Закону № 2121-III, статей 2, 56 Закону № 679-XIV може бути підставою для невключення до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду у зв`язку із віднесенням таких правочинів (в тому числі договорів) до числа нікчемних відповідно до пункту 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.
Разом з цим, Суд враховує, що дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша статті 1058 ЦК України).
За загальним правилом, особа не може бути позбавлена права власності і права на вклад внаслідок внесення змін до закону. Разом з тим гарантії цього права, у тому числі обов`язок держави нести додаткову відповідальність через систему гарантування вкладів фізичних осіб, можуть зазнавати змін шляхом прийняття відповідних законів, у тому числі задля забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків.
Так, 19.11.2016 набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону №4452-VІ, внесені Законом №1736-VІІІ, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом № 1736-VІІІ віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.
Тобто, з метою поширення гарантій Закону № 4452-VI до вкладу були прирівняні кошти фізичних осіб за чітко визначеними ознаками, які при цьому не є вкладом згідно із чинними законодавством. А саме, до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом № 1736-VІІІ віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.
У справі, яка розглядається судами встановлено, що правочини по перерахуванню коштів позичальниками і повернення коштів з рахунку вказаного Товариства на рахунок позивачів вчинені після віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних. Отже, кошти позивачів відповідають критеріям, визначеним змінами, внесеними до Закону № 4452-VI Законом №1736-VІІІ, а тому вони прирівнюються до вкладу, а позивачі, відповідно - до вкладників.
За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що позивачі є особами, які набули право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивачів, як вкладників банку, до переліку дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду інформацію щодо них, як вкладників, який мають право на відшкодування коштів за вкладом.
Водночас, мотиви, з яких виходили суди попередніх інстанцій, підлягають зміні, оскільки ґрунтується на неправильному правозастосуванні, а саме: незастосуванні закону, який підлягав застосуванню.
Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій пунктів 2, 7- 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-IV колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені положення Закону № 4452-IV до спірних відносин за участю ПАТ "Банк Михайлівський" не застосовуються з огляду на те, що ці відносини врегульовано спеціальним Законом № 1736-VIII.
Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 21.12.2019 у справі №826/1674/18 і такі висновки враховуються Судом під час вирішення даної справи.
Щодо висновків судів про наявність піжстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 № 42/2 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» в частині затвердження результатів перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемності щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , то колегія суддів враховує правовий висновок, сформований Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 04.07.2018 (справа № 819/353/16) у подібних правовідносинах щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог про визнання відповідачем нікчемним укладеного з позивачем договору та проведених трансакцій.
Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа наказу Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу не можуть бути розглянуті в судовому порядку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що додаткова постанова суду першої інстанції та постанова апеляційного суду в частині залишення її без змін підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині позовних вимог.
Керуючись статями 343, 349, 350, 351, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Смолія Богдана Володимировича задовольнити частково.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року залишити без змін.
Додаткову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2018 року в частині визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 № 42/2 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» в частині затвердження результатів перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемності щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - скасувати, а провадження у справі №804/1349/17 в цій частині закрити.
В решті постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2018 року - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................
...........................
...........................
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
А.І. Рибачук,
Судді Верховного Суду