Ухвала
Іменем України
 
29 квітня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 717/913/19
провадження № 61-3972ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - державний реєстратор Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накай Юрій Вікторович,
третя особа - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 січня 2020 року у складі колегії суддів: Одинака О. О., Перепелюк І. Б., Половінкіної Н. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накай Ю. В., третя особа - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання дій державного реєстратора неправомірними та скасування державної реєстрації.
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову в якій вказує, що під час розгляду даної справи у суді відповідачем можуть бути вчинені дії пов`язані з відчуженням та перереєстрацією права власності на третіх осіб, що у свою чергу може створити вкрай негативні наслідки для нього. У зв`язку з чим існує нагальна потреба забезпечити даний позов оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.
З урахуванням вищевикладеного, просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 3аборонити будь-якій особі та в будь-який спосіб відчужувати спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . Заборонено будь-якій особі та в будь-який спосіб відчужувати вищевказане нерухоме майно.
Задовольняючи заяву суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову повністю або частково.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 14 січня 2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») залучено до участі у справі, як правонаступника АТ «Укрсоцбанк».
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 27 січня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено. Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2019 року скасовано та відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
У березні 2020 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 січня 2020 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати.
У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити з таких підстав.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій.
 
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення  вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.
 
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на нерухоме майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або у інших осіб.
 
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
 
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
 
Також вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
 
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
 
Апеляційний суд скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову дійшов правильного висновку про безпідставність доводів ОСОБА_1 про те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання майбутнього судового рішення, оскільки у випадку задоволення позову судове рішення у цій справі не підлягатиме примусовому виконанню, з огляду на характер позовних вимог.
 
Наведені у касаційній скарзі доводи стосовно розгляду у Вижницькому районному суді Чернівецької області цивільної справи № 713/2341/19 за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, що втратили право користування майном не спростовує правильних по суті висновків апеляційного суду, оскільки вирішується питання щодо співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами у справі № 717/913/19.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.
Таким чином, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунальне підприємство «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накай Юрія Вікторовича, третя особа - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання дій державного реєстратора неправомірними та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою   ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 січня 2020 року відмовити.  
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак     Г. І. Усик