ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.	Справа № 520/14034/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 23.12.19 року по справі № 520/14034/19
          за позовом       ОСОБА_1  
          до      Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ,      Державної казначейської служби України      третя особа       Головне територіальне управління юстиції у Харківській області 
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:     
- визнати неправомірними дії Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області з приво076;у розгляду скарги ОСОБА_1 від 23 липня 2019 року.
- зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області розглянути скаргу ОСОБА_1 від 23 липня 2019 року відповідно до діючого законодавства України.
- стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в якості грошових коштів в розмірі 976482 (дев`ятсот сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят дві) грн.
Позивачем до позовної заяви надано клопотання про звільнення від сплати судових витрат.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019р. прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державної казначейської служби України, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Відстрочено сплату судового збору за подання адміністративного позову у сумі 15 415,63 грн.  до ухвалення рішення у даній справі.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції в частині відстрочення сплати судового збору за подання адміністративного позову у сумі 15 415,63 грн.  до ухвалення рішення у даній справі, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції, просить оскаржувану ухвалу скасувати  . 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає , що відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивач мав право на звільнення від сплати судового збору, оскільки розмір судового збору перевищував 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника 3-ої особи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу в частині відстрочення сплати судового збору , суд першої інстанції виходив з предмету позову, а саме значної суми моральної шкоди, врахував майновий стан позивача та обставини, викладені в обґрунтування клопотання, а також керувався ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір"  .
Проте , колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті , виходячи з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини й громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ст. 8 Конституції України - в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі конституції України гарантується.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушення і протиправних посягань.
Згідно до ст. 6 (1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 994004 з поправками, внесеними відповідно до положень Протоколу № 11, і ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і самостійним судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та зобов`язань цивільного характеру.
Відповідно до ч. 1   ст. 133 КАС України   суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
За приписами ч. 2   ст. 132 КАС України   розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок і підстави відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати передбачені   ст. 8 Закону України "Про судовий збір", відповідно до ч. 1 якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" регламентовано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Таким чином,   звільнення від сплати судового збору можливо з підстав, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", і вказаний перелік підстав є вичерпним.
Слід зазначити, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і  додати належні і допустимі, у розумінні ст.ст.   73,   74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Таким чином, для застосування судом положень ч. 1   ст. 133 КАС України   повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
Так ,  прохальна частина адміністративного позову ОСОБА_1 містить вимогу про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, оскільки його дохід за 2018 рік склав 17969,00 грн. 
З наданої до адміністративного позову довідки Управління ПФУ Шевченківського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова № 744 від 20.12.2018 вбачається, що позивач у 2018 році отримав пенсію по інвалідності, розмір якої за рік склав 17469,00 грн. та відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків отримав від Управління праці та соціальних питань Департаменту праці ТА матеріальну допомогу у розмірі 500,00 грн. 
Таким чином,   ОСОБА_1 за 2018 рік було отримано річний дохід в сумі 17969 грн. 
5 відсотків від розміру річного доходу позивача за 2018 рік у сумі 17969 грн складає 898,45 грн.
При цьому,  розмір судового збору у розмірі 15415,63 гривні перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, який складає 898,45 грн.
Враховуючи зазначені факти, колегія суддів вважає, що у суду були підстави для звільнення останнього від сплати судового збору на підстав  ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" .
Враховуючи що, судовий збір, який повинен був бути сплачений за подання позовної заяви становив 15415,63 грн., який є більшим, ніж 5 % річного доходу за попередній рік позивача, то за вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору та помилково відстрочив сплату судового збору до вирішення справи по суті.
Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач не заявляв клопотання про відстрочення сплати судового збору .
Відповідно до п. 8 ч. 1  ст.  129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
Згідно з ст.  2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущенно порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи вищенаведене , вимоги ст. 317 КАС України та прийняття судом першої інстанції в даній справі рішення по суті позовних вимог , колегія суддів вважає за необхідним ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року  скасувати в частині відстрочення сплати судового збору у розмірі 15415 грн. 63 коп. за подання адміністративного позову до ухвалення судового рішення у справі  та звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даного позову .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року по справі № 520/14034/19   скасувати в частині відстрочення сплати судового збору у розмірі 15415 грн. 63 коп. за подання адміністративного позову до ухвалення судового рішення у справі .
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даного позову.
 . 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    А.М. Григоров   	
Повний текст постанови складено  10.03.2020 року