ПОСТАНОВА
Іменем України

30 квітня 2020 року 
Київ
справа №826/6402/15
адміністративне провадження №К/9901/14613/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Рибачука А.І., 
розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/6402/15
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІАДНА ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ ВИБІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТВ» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправними рішень, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІАДНА ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ ВИБІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТВ» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва, прийняту 14 червня 2016 року у складі Качура І.А. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, прийняту 14 вересня 2016 року у складі колегії суддів: головуючого Сорочко Є.О., суддів Земляної Г.В., Межевича М.В.,
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий формат ТВ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Аріанда ТВ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер ТВ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВ Вибір", Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер ТВ" звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправними рішень від 26 березня 2015 року № 422, № 417, № 424, № 426, № 420.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.
Як встановлено, на виконання рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 12 лютого 2015 року № 140 та наказу голови Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 04 березня 2015 року № 5в/115, на підставі результатів моніторингу від 20 січня 2015 року та відповідно до абз. 3 п. 2.3 Інструкції Національної ради про порядок здійснення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, затвердженої  рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 08 лютого 2012 року № 115, відповідачем здійснено позапланову перевірку діяльності ТОВ «ТВ Вибір», ТОВ «Лідер ТВ», ТОВ «Аріадна ТВ», ТОВ «Новий формат ТВ», «Партнер ТВ», на предмет дотримання вимог ч. 7 ст.  27, ч. 8 ст.  28  та ч. 1 ст.  46 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», за результатами якої складено акти перевірки відносно позивачів від 10 березня 2015 року.
Даними перевірками встановлено порушення позивачами ч. 7 ст.  27, ч. 8 ст.  28  та ч. 1 ст.  46 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», а саме фактичні показники програмної концепції мовлення, зафіксовані під час моніторингу, не відповідають ліцензійним внаслідок чого змінено формат. Ліцензіати подали заяви про переоформлення ліцензії і працюють згідно поданої програмної концепції. Використання із вихідних даних лише частини логотипу.
На підставі актів перевірки відповідачем 26 березня 2015 року прийняті рішення № 417, № 420, № 422, № 424, № 426, якими до позивачів застосовано санкцію у вигляді оголошення попередження.
Також встановлено, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2016 року по справі № 826/3055/15, - встановлено, що рішення від 12 лютого 2016 року № 139, № 142, № 141, № 140, № 138 про призначення перевірок відносно позивачів були прийняті Національною радою в межах її наглядових повноважень, та оскільки Національна рада не є контролюючим органом, на неї не поширюється заборона на проведення перевірок, встановлена Законом України «Про внесенім змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.
Програмними концепціями ТОВ «ТВ ВИБІР», м. Київ, ТОВ «АРІАДНА ТВ», м. Київ, ТОВ «ЛІДЕР ТВ», м. Київ, ТОВ «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», м. Київ, ТОВ «ПАРТНЕР ТВ», м. Київ, передбачено ведення 75% передач української мовою, 2 год. 30 хв./добу інформаційно-аналітичних передач та 30 хв./добу дитячих передач, що відповідало умовам конкурсу. Позивачів 17.08.2011 р. на засіданні Національної ради було визнано переможцями конкурсу на вільних каналах мовлення багатоканальної телемережі МХ-5 у стандарті DVB-T2 (MPEG-4).
В ході перевірок позивачів була виявлена самовільна зміна програмної концепції, зафіксована моніторингом, який був здійснений 12 вересня 2014 pоку, що у свою чергу є грубим порушенням законодавства. Наступний моніторинг, який став підставою для проведення позапланової перевірки, було здійснено 20 січня 2015 року, яким також зафіксовано, що позивачі продовжують здійснювати мовлення відповідно до зміненої програмної концепції, незважаючи на відсутність рішення Національної ради щодо переоформлення ліцензії в частині зміни програмної концепції.
Суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що виявлені порушення підтверджуються встановленими обставинами. А доводи позивачів, що такі порушення обумовлені тим, що відповідачем всупереч приписів чинного законодавства не прийнято рішення про переоформлення ліцензії, не спростовують фактів порушення закону.  
Разом з тим, згідно норм чинного законодавства лише із прийняттям відповідного дозвільного рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення ліцензіат має право змінити програмну концепцію.
Бездіяльність Національної ради України щодо неприйняття рішення з переоформлення чинних ліцензій не надає позивачам право на самовільну зміну програмної концепції.
При цьому, як зазначили суди, бездіяльність Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо неприйняття рішення щодо переоформлення чинних ліцензій не є предметом розгляду у даній справі.
У поданій касаційній скарзі позивачі просять скасувати рішення судів попередніх інстанцій у справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.
Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, враховуючи межі касаційного перегляду, визначені  статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про національну раду з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.
Згідно ст. 13 цього Закону Національна рада здійснює нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення, а також нагляд за дотриманням ліцензіатами умов ліцензій.
Відповідно до ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 71, ч. 2, 5, 6 ст. 72, ч. 1, 2 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Закону «Про телебачення і радіомовлення» Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог: законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення.
Відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюється на підставі документальних свідчень, актів перевірки телерадіоорганізацій, звернень визначених цим Законом органів державної влади.
Національна рада застосовує санкції до телерадіоорганізацій у разі порушення ними вимог цього Закону або ліцензійних умов.
Національна рада приймає рішення про застосування санкцій на підставі наданих документальних свідчень, актів перевірки чи подання визначених цим Законом органів державної влади.
Національна рада може застосовувати до телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги такі санкції: оголошення попередження; стягнення штрафу; подання до суду справи про анулювання ліцензії на мовлення.
Питання про порушення ліцензіатом законодавства або умов ліцензії розглядаються на засіданні Національної ради в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення».
Національна рада починає розгляд питання про порушення ліцензіатом законодавства або умов ліцензії на підставі актів перевірки.
За результатами розгляду питання про порушення ліцензіатом законодавства або умов ліцензії Національна рада приймає рішення про: а) визнання порушення і застосування передбачених цим Законом санкцій; б) проведення додаткової перевірки; в) відсутність фактів порушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення" виключно на засіданнях Національної ради: приймаються рішення про видачу, продовження, переоформлення ліцензій на телерадіомовлення та про внесення змін до ліцензій; приймаються рішення про застосування санкцій та про звернення до суду із заявою про анулювання ліцензії; приймаються рішення про застосування санкцій  та про звернення до суду із заявою про анулювання ліцензії на мовлення або про скасування державної реєстрації провайдера програмної послуги.
Згідно п.п. 2.1-2.6 розділу ІІ, п. 5.2 розділу V, п. 6.1 розділу VІ Інструкції про порядок здійснення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та про порушення законодавства про рекламу, затвердженої рішенням Національної ради від 08 лютого 2012 року №115, Національна рада здійснює наглядові повноваження шляхом проведення планових і позапланових перевірок діяльності ліцензіатів.
Згідно із судовими рішеннями у справі № 826/3055/15, рішення від 12 лютого 2016 року №139, №142, №141, №140, №138 про призначення перевірок відносно позивачів були прийняті Національною радою в межах її наглядових повноважень, та оскільки Національна рада не є контролюючим органом, на неї не поширюється заборона на проведення перевірок, встановлена Законом України «Про внесенім змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII.
З огляду на викладене, доводи позивачів щодо неправомірності проведених перевірок не є обґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» ліцензіат      зобов`язаний виконувати умови ліцензії. Національна рада контролює виконання ліцензіатами умов ліцензій, а в разі їх порушення - застосовує штрафні санкції відповідно до вимог цього Закону.
Частиною 8 статті 28 цього Закону встановлено, що ліцензіат зобов`язаний дотримуватися визначеної програмної концепції мовлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 цього Закону телерадіоорганізація зобов`язана повідомляти свої вихідні дані (найменування, позивні, логотип або емблему).
Як встановлено, програмними концепціями ТОВ «ТВ ВИБІР», м. Київ, ТОВ «АРІАДНА ТВ», м. Київ, ТОВ «ЛІДЕР ТВ», м. Київ, ТОВ «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», м. Київ, ТОВ «ПАРТНЕР ТВ», м. Київ, передбачено ведення 75% передач української мовою, 2 год. 30 хв./добу інформаційно-аналітичних передач та 30 хв./добу дитячих передач, що відповідало умовам конкурсу. Позивачів 17 серпня 2011 року на засіданні Національної ради було визнано переможцями конкурсу на вільних каналах мовлення багатоканальної телемережі МХ-5 у стандарті DVB-T2 (MPEG-4).
В ході перевірок позивачів, була виявлена самовільна зміна програмної концепції, зафіксована моніторингом, який був здійснений 12 вересня 2014 pоку, що у свою чергу є грубим порушенням законодавства. Наступний моніторинг, який став підставою для проведення позапланової перевірки, було здійснено 20 січня 2015 року, яким також зафіксовано, що позивачі продовжують здійснювати мовлення відповідно до зміненої програмної концепції, незважаючи на відсутність рішення Національної ради щодо переоформлення ліцензії в частині зміни програмної концепції.
Такі обставини позивачами не спростовані, а натомість позивачами зазначено, що вони обумовлені тим, що відповідачем всупереч приписів чинного законодавства не прийнято рішення про переоформлення ліцензії.
Судом встановлено, що 14 серпня 2014 року надійшли заяви від позивачів як ліцензіатів щодо переоформлення чинних ліцензій на мовлення у зв`язку зі зміною програмної концепції мовлення, які відповідали програмній концепції мовлення супутникового каналу 112.
Однак, на час розгляду справи Національною радою рішення про переоформлення ліцензії позивачів не приймалось.
Разом з тим, згідно норм чинного законодавства лише із прийняттям відповідного дозвільного рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення ліцензіат має право змінити програмну концепцію.
Бездіяльність Національної ради України щодо неприйняття рішення з переоформлення чинних ліцензій не надає позивачам право на самовільну зміну програмної концепції.
При цьому, бездіяльність Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо неприйняття рішення щодо переоформлення чинних ліцензій не є предметом розгляду у даній справі.
Також, позивачами не спростовано встановленого порушення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про Національну раду з питань телебачення та радіомовлення», а саме те, що в ліцензіях позивачів та в заявах на видачу (переоформлення) ліцензії вихідні дані зазначені наступним чином: назва компанії - ТОВ «Аріадна ТВ» (наприклад) емблема « 112 Україна», а фактично компанії використовують лише частину логотипу - «112 Україна».
Крім того, відповідно до п. 2.3 Положення про скасування санкції «оголошення попередження», застосованої Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення за порушення умов ліцензії та законодавства України телерадіоорганізаціями і провайдерами програмної послуги, затвердженого рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення 08 лютого 2012 року № 114, ліцензіат за власною ініціативою звертається із заявою до Національної ради про скасування санкції «оголошення попередження». До заяви ліцензіат повинен додати документальні свідчення, які підтверджують, що на дату подання заяви до Національної ради ліцензіатом було усунуто порушення, які стали підставою для застосування Національною радою санкції.
Однак, у встановленому порядку позивач до Національної ради не звертався.
Таким чином, рішення від 26 березня 2015 року № 422, № 417, № 424, № 426, № 420 є правомірними, такими, що прийняті з метою реалізації законних повноважень щодо нагляду за дотриманням ліцензіатами умов ліцензій та недопущення порушення законодавства про телебачення і радіомовлення.
У касаційній скарзі заявники зазначають, що законом було заборонено проводити перевірки без відповідного дозволу Кабінету міністрів України або заяви суб`єкта господарювання. Оскільки вказаних обставин не було, то і перевірку проведено незаконно.
З цього приводу суд погоджується з доводами судів попередніх інстанцій, які виходили з того, що оскільки Національна рада не є контролюючим органом, на неї не поширюється заборона на проведення перевірок, встановлена Законом України «Про внесенім змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.
Ця обставина, як зазначалось,  також була предметом дослідження у справі № 826/3055/15. Суди першої, апеляційної та Верховний Суд у вказаній справі дійшли аналогічних висновків.
Так, системний аналіз положень Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», Закону України «Про телебачення і радіомовлення» дає змогу дійти висновку, що Національна рада є конституційним, постійно діючим, колегіальним органом, мета діяльності якого включає в себе нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями законодавства у сфері телерадіомовлення; наглядові повноваження Національна рада реалізує, зокрема, шляхом контролю за дотриманням телерадіоорганізаціями - ліцензіатами вимог законодавства у галузі телерадіомовлення, ліцензійних умов та умов ліцензій, а також шляхом офіційного моніторингу телерадіопрограм та застосування в межах своїх повноважень санкцій відповідно до закону; така не є центральним органом виконавчої влади, не є підзвітною та підконтрольною Кабінету Міністрів України, а відтак суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що для проведення перевірок Національній раді не потрібно отримувати дозвіл Кабінету Міністрів України, оскільки на нього не розповсюджується заборона проведення перевірок, встановлена нормами     Закону  № 76-VIII.
Також заявники касаційної скарги посилаються на те, що акти моніторингу складені без законодавчо встановленого порядку проведення такого моніторингу, що не узгоджується із статтею 19 Конституції України, а тому вони не можуть бути належною підставою для прийняття рішення про застосування санкцій до телерадіоорганізацій.
Суд не може погодитись із такими доводами з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про національну раду з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада здійснює, зокрема, офіційний моніторинг телерадіопрограм.
Отже, здійснюючи офіційний моніторинг телерадіопрограм, Національна рада діє на підставі та в межах повноважень, що передбачені Законом України «Про національну раду з питань телебачення і радіомовлення».
Що стосується способу, що передбачений Конституцією та законами України, то суд зазначає, що Порядок здійснення офіційного моніторингу телерадіопрограм відсутній. Також, закон не встановлює правила, що офіційний моніторинг телерадіопрограм має здійснюватися у певному порядку. Той факт, що розроблення Положення про моніторинг зазначено в Плані діяльності Національної ради, який затверджений рішенням ради, не може бути розцінений, як вимога закону.
Отже, відсутні підстави стверджувати, що Національна рада діяла у спосіб, що суперечить існуючому порядку. При цьому, фактів, які б свідчили, що Національна рада, здійснюючи офіційний моніторинг телерадіопрограм, порушила законодавство, не встановлено.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356  Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІАДНА ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ ВИБІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТВ» залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року у справі № 826/6402/15 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик 
 А.І. Рибачук ,
Судді Верховного Суду