ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19382/19                                                                                 Головуючий у 1 інстанції: Балась Т.П.
                                                                                Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                       Ганечко О.М.
                                                                 Кузьменка В.В.
За участю секретаря                                Борейка Д.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосаміт ЛТД" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА: 

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автосаміт ЛТД" звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не підготування висновку про перерахування надмірно сплачених сум грошових зобов`язань з відповідного бюджету та не подання його на виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві підготувати висновок про перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД» переплати з податку на додану вартість в сумі 1 533 022,00 грн. з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2 та подати його до виконання відповідній Державній казначейській службі.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не підготування висновку про перерахування надмірно сплачених сум грошових зобов`язань з відповідного бюджету та не подання його на виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві підготувати висновок про перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД» переплати з податку на додану вартість в сумі 1   533   022,00 грн. з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2 та подати його до виконання відповідній державній казначейській службі. 
Не погодившись з рішенням суду відповідач - Головне управління ДПС у місті Києві звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що повернення коштів буде здійснено після проведення контрольно-перевірочних заходів.
18 травня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача  - Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосаміт ЛТД" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД» (далі - ТОВ «Автосаміт ЛТД») 21 грудня 1992 року зареєстроване як юридична особа (номер запису: 1 065 105 0003 001280), що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 125059.
19 травня 2017 року ТОВ «Автосаміт ЛТД» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року № 9115168872, у якій сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) становить 1 533 022,00 грн. 
16 червня 2017 року ТОВ «Автосаміт ЛТД» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2017 року №9115168872, у якій визначено суму податку на додану вартість у розмірі 2 677 688,00 грн. 
26 червня 2017 року ТОВ «Автосаміт ЛТД» сформована уточнююча декларація за травень 2017 року № 9121649888, у якій визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 1 144 666,00 грн.
Разом з тим, 30 червня 2017 року Головним управлінням ДПС у місті Києві здійснено списання коштів із казначейського рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ «Автосаміт ЛТД» в розмірі 1 533 022,00 грн., що підтверджується реєстром транзакцій на сплату податку на додану вартість для перерахування податку до державного бюджету по податкових деклараціях ТОВ «Автосаміт ЛТД» з ПДВ за період з квітня по липень 2017 року.
Таким чином, у ТОВ «Автосаміт ЛТД» виникла переплата з податку на додану вартість у розмірі 1 533 022,00 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД» звернулося до Головного управління ДФС у м. Києві із заявою 26 червня 2019 року про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 533 022,00 грн.
Листом від 04  липня 2019 року № 127083/10/20-15-1201-18 Головне управління ДФС у м. Києві повідомило, що повернення на рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ ТОВ «Автосаміт ЛТД» переплати з податку на додану вартість у розмірі 1533022,00 грн., що виникла внаслідок зменшення задекларованих податкових зобов`язань з податку на додану вартість, можливе лише після проведення контрольно-перевірочних заходів та після проведення відповідних розрахунків в ІКП.
11 вересня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД» повторно звернулось до Головного управління ДФС у м. Києві із заявою щодо повернення помилково та/або надміру сплачених сум ПДВ у розмірі 1 533 022,00 грн.
Листом від 04 липня 2019 року № 127083/10/20-15-1201-18 Головним управлінням ДФС у м. Києві повідомлено про відсутність підстав для повернення переплати з ПДВ у розмірі 1 533 022,00 грн. ТОВ «Автосаміт ЛТД». 
Не погоджуючись із бездіяльністю щодо не підготування висновку про перерахування надмірно сплачених сум грошових зобов`язань, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Згідно підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Стаття 43 ПК України визначає умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.
Відповідно до п. 43.1 статті 43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
За правилами пункту 43.2 статті 43 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Приписами п. 43.3 ст. 43 ПК України передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
У відповідності до пункту 43.4 статті 43 ПК України, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
Згідно пункту 102.5 статті 102 ПК України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування
В силу пункту 43.5 статті 43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. У разі якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.
Із вищевказаними положеннями Податкового кодексу України узгоджуються приписи Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146 (чинний на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 1146).
Так, пунктом 5 Порядку №1146 передбачено, що повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здiйснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, якi розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.
Положеннями п. 10 Порядку №1146 визначено, що на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у визначеному законодавством порядку.
Пункт 15 Порядку №1146 встановлює, що у разі якщо вказана у заяві платника сума за даними інформаційних систем в повному обсязі відсутня як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС у строки, передбачені пунктом 8 цього Порядку для формування та передачі висновку до органу Казначейства, готує та направляє платнику письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до інтегрованої картки Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД», на час звернення позивачем до Головного управління ДФС у м. Києві із заявою 26 червня 2019 року про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання, сума податку на додану вартість у розмірі 1 533 022,00 грн. обліковувалася в інтегрованій картці як переплата (а.с. 92-163).
26 червня 2019 року ТОВ «Автосаміт ЛТД» звернулося до Головного управління ДФС у м. Києві із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання (а.с 19-20).
У вищевказаній заяві, позивач просив підготувати висновок про перерахування ТОВ «Автосаміт ЛТД» переплати з податку на додану вартість в сумі 1 533 022,00 грн. з рахунку НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_2 та в законодавчо встановлені строки передати його до виконання відповідному органу Держказначейства.
Згідно листа Головного управління ДФС у м. Києві від 04 липня 2019 року № 127083/10/20-15-1201-18, позивача повідомлено про те, що повернення на рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ ТОВ «Автосаміт ЛТД» переплати з податку на додану вартість у розмірі 1  533 022,00 грн., що виникла внаслідок зменшення задекларованих податкових зобов`язань з податку на додану вартість, можливе лише після проведення контрольно-перевірочних заходів та після проведення відповідних розрахунків в ІКП (а.с. 16-17).
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №826/13360/18 зазначив наступне: «… обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 Податкового кодексу України. За наслідками подання відповідної заяви орган ДФС у визначені законом строки повинен або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією проведення звірення стану рахунків (у разі відсутності в інформаційних базах даних ДФС відомостей щодо розміру заявленої до повернення суми)».
Колегія суддів зазначає, що ТОВ «Автосаміт ЛТД» при зверненні із заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість було дотримано всіх вищезазначених умов.
Отже, отримавши таку заяву, контролюючий орган був зобов`язаний підготувати відповідний висновок та передати його до відповідного органу Державної казначейської служби України.
Доводи апелянта про те, що повернення коштів буде здійснено після проведення контрольно-перевірочних заходів, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки,  норми чинного законодавства не ставлять передумовою для надання відповідного висновку про перерахування помилково або надміру сплачених до бюджету коштів обов`язкового проведення документальної перевірки.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 26 червня 2018 року у справі №805/2908/17-а.
Щодо посилання апелянта на оскарження ТОВ «Автосаміт ЛТД» в судовому порядку податкового повідомлення-рішення від 14 грудня 2018 року №0937651206, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що сума грошового зобов`язання,  визначена податковим повідомленням-рішенням від 14 грудня 2018 року №0937651206 є неузгодженою, а тому, не може бути причиною відмови у поверненні надмірно сплачених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість.
Згідно частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що Головне управління ДФС у м. Києві не виконало покладених на нього чинним законодавством обов`язків щодо перерахування надмірно сплачених сум грошових зобов`язань з відповідного бюджету, а тому, позовні вимоги правомірно задоволено судом першої інстанції.
Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосаміт ЛТД" та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому, підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені  статтями 328-329 КАС України.

 Суддя-доповідач                                                                               Вівдиченко Т.Р.
         
 Судді                                                                                                  Ганечко О.М.
                                                                                                  
                                                                                                                Кузьменко В.В.

                                                            Повний текст постанови виготовлено 16.06.2020 року