ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 р. 	Справа № 520/1702/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,

          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, по справі № 520/1702/2020
за позовом              ОСОБА_1  
до             Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                     
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту – ГУПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного Фонду щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії за вислугу з 88% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 1 січня 2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в основному розмірі 88% сум грошового забезпечення починаючи з 1 січня 2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704 з урахуванням підвищення інваліду війни, передбачене чинним законодавством.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем безпідставно зменшено розмір пенсії, призначеної ОСОБА_1 у 2011 році, з 88% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі № 520/1702/2020, прийнятим в порядку письмового провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено  частково.
Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії за вислугу 88% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 1 січня 2018 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду в Харківській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в основному розмірі 88% сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018 по 07.10.2018 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі № 520/1702/2020 в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що позивачу у 2011 році було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 88% грошового забезпечення. При перерахунку пенсії, здійсненому на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, від 30.08.2017 № 704, відповідачем було зменшено розмір пенсії позивача з 88% до 70%. Оскільки після проведення перерахунку розмір пенсії значно зменшився, позивач скористався своїм правом на переведення на інший вид пенсії – на пенсію по інвалідності у розмірі 80% грошового забезпечення. 15.01.2020 позивач звернувся до ГУПФУ в Харківській області із заявою про перерахунок розміру пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років, однак, отримав відмову, вмотивовану тим, що наразі розмір пенсії по інвалідності, у разі її перерахунку в розмірі пенсії за вислугу років, складе 70% грошового забезпечення. Вказує, що в силу ст.23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту – Закон № 2262-ХІІ) в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (п. «а» ст.12) пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до наявної вислуги (п. «а» ст.13). У свою чергу, стаття 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачеві, передбачала, що пенсії за вислугу років особам офіцерського складу призначаються в розмірі 50% грошового забезпечення у разі наявності 20 років вислуги, та збільшуються на 3 % за кожний рік вислуги понад 20 років (п. «а» ст.13 Закону № 2262-ХІІ), а граничний розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті, становить 90% грошового забезпечення. З огляду на викладене, вважає, що як пенсія за вислугу років, так і пенсія по інвалідності, призначені позивачеві, не можуть складати менше 88% грошового забезпечення. Вказує, що зміст спірних відносин у даному випадку полягає в тому, чи є правомірними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії з 88% до 70% грошового забезпечення при здійсненні позивачу перерахунку пенсії з 01.01.2018, та до 80% - з 08.10.2018 при переводі його на інший вид  пенсії. Враховуючи, що відповідачем протиправно з 01.01.2018 зменшено розмір пенсії позивача з 88% до 70% грошового забезпечення, а з 08.10.2018 позивач отримував пенсію по інвалідності в розмірі 80% грошового забезпечення, вважає, що позовні вимоги підлягали задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання його провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 (за вислугу років та по інвалідності) з урахуванням розміру пенсії за вислугу років – 88% грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. 
Відповідно до п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України  суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.
Позивачу призначено пенсію за вислугу років на умовах Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Пенсія призначена з 2011 року в розмірі 88% грошового забезпечення.
З 01.01.2018 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». При цьому, під час перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 зменшено розмір пенсії з 88% до 70% грошового забезпечення.
За заявою позивача від 08.10.2018 йому було призначено інший вид пенсії, а саме пенсію по інвалідності з 08.10.2018, як особі з інвалідністю 2 групи, у розмірі 80% грошового забезпечення, яку позивач отримує і зараз. 
15.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років. 
Рішенням від 20.01.2020 ГУ ПФУ у Харківській області відмовило позивачу в перерахунку пенсії по інвалідності, з посиланням на те, що у разі перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років її розмір складе 70% грошового забезпечення. 
Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом про визнання протиправними дій ГУПФУ в Харківській області щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії за вислугу 88% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років відповідно до постанов КМУ № 704 від 30.08.2017 та № 103 від 21.02.2018 в основному розмірі 88% сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018, з урахуванням підвищення інваліду війни, передбаченого законодавством. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, здійснивши перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.01.2018, безпідставно зменшив розмір пенсії позивача – з 88% до 70% грошового забезпечення, незважаючи на те, що при перерахунку пенсії позивачу мала застосовуватися норма Закону № 2262-ХІІ, що визначала розмір пенсії у відсотках (88%), яка діяла на момент призначення пенсії. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ГУПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в розмірі 88% сум грошового забезпечення, починаючи з 08.10.2018, суд першої інстанції виходив з того, що з 08.10.2018 позивачу призначена пенсія по інвалідності, розмір якої, згідно зі ст.21 Закону № 2262-ХІІ, складає 80% грошового забезпечення. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. 
В силу п.3 ч.1 ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" встановлено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. 
Стаття 13 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Отже, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті (крім осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи), не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, визначеного згідно зі статтею 43 Закону № 2262-ХІІ.
Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ від 08.07.2011 (далі по тексту – Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, зокрема, змінено у відсотках розмір грошового забезпечення.
Так, відповідно до частини 2 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” у редакції Закону № 3668-VІ, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Законом України від 27 березня 2014 року № 1166-VII “Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні” (далі по тексту – Закон № 1166-VII), який набрав чинності в цій частині 01 травня 2014 року, статтю 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в наступній редакції: “Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів”.
Таким чином, Законами № 3668-VІ та № 1166-VII внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі реалізації ними такого права.
Порядок перерахунку раніше призначених пенсій визначений статтею 63 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії позивачеві), відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. 
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. 
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (далі по тексту - Порядок № 45).
За змістом пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (набрала чинності з 1 березня 2018 року), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 1 березня 2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови КМУ №704.
Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.
Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.
Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, пенсія за вислугу років позивачу була призначена 01.09.2011 в розмірі 88% грошового забезпечення, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній на час призначення пенсії, загальний розмір пенсії був обмежений 90% сум грошового забезпечення. 
У подальшому стаття 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.
Так, на момент перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 цією статтею було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", Головним управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018, виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у новій редакції), яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
Отже, за висновком Великої Палати Верховного Суду, застосування показника у 70% до перерахунку пенсії з 01.01.2018 є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. 
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії здійснювалось відносно пенсії ОСОБА_1 , призначеної за вислугу років.
Відповідно до ст.1 Закону № 2262-ХІІ особи, зокрема, офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Таким чином, Законом № 2262-ХІІ передбачено 3 окремі види пенсій, які можуть бути призначені за цим Законом – пенсія за вислугу років, пенсія по інвалідності та пенсія по втраті годувальника. 
Як зазначалось вище, з 01.09.2011 ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що за заявою позивача від 08.10.2018 йому було призначено інший вид пенсії, а саме пенсію по інвалідності з 08.10.2018, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, у розмірі 80% грошового забезпечення. 
Таким чином, з 08.10.2018 між ОСОБА_1 та Головним управлінням ПФУ в Харківській області виникли нові правовідносини, а саме правовідносини з приводу призначення та виплати пенсії по інвалідності, до яких не може бути застосована вказана вище постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 по справі № 240/5401/18, ухвалена у правовідносинах щодо перерахунку пенсії. 
Відповідно до п. «а» ч.1 статті 21 Закону України №2262-ХІІ (в редакції, чинній станом на дату призначення пенсії по інвалідності позивачу) пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
Як зазначалось вище, саме в розмірі 80%, визначеному цією нормою, ОСОБА_1 і було призначено пенсію по інвалідності з 08.10.2018.
15.01.2020 позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років. У перерахунку пенсії по інвалідності позивачу було відмовлено, з посиланням на те, що внаслідок перерахунку розмір пенсії позивача зменшиться до 70%. 
Отже, з 08.10.2018 позивач є отримувачем пенсії як особа з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 80%. Відсотковий розмір пенсії позивача з 08.10.2018 змінено (зменшено) не було.
З огляду на викладене, відсутні фактичні підстави для визнання протиправними дій ГУПФУ в Харківській області щодо зменшення розміру пенсії за період з 08.10.2018 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 08.10.2018 в розмірі 88% грошового забезпечення (тим більше, пенсії за вислугу років, як просив ОСОБА_1 у позовних вимогах, в той час як йому виплачується наразі пенсія по інвалідності). 
Посилання позивача на ст.23 Закону № 2262-ХІІ колегія суддів відхиляє, з наступних підстав.
Згідно зі ст.23 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії по інвалідності) в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт "а" статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт "а" статті 13).
Разом з тим, як зазначалось вище, пенсія по інвалідності ОСОБА_1 призначена саме в розмірі 80% (а не 88%) грошового забезпечення. 
Колегія суддів зауважує, що ані дії відповідача щодо призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі саме 80% (а не 88%) грошового забезпечення, ані рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років (88%), позивачем у даному позові не оскаржувались. 
Фактично спірні відносини стосуються не перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років, як помилково стверджує позивач, а призначення пенсії у відсотковому розмірі, який позивач вважає неналежним (80%).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено спір у межах спірних відносин, та погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у розмірі 88% грошового забезпечення за період з 08.10.2018. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують. 
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі № 520/1702/2020 в частині відмови в задоволенні позову - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій