ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1738/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/877/20	Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Бутенко С.Б.
Суддів: Кузнєцової О.Ю.,Обідіної О.І.
за участю секретаря: Кальник А.М.
розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Грибовод Віталія Васильовича
на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2020 року у складі судді Васильєвої Л.М.
у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,
в с т а н о в и в:
В лютому 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до Київського районного суду м. Полтави з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. 
Подання мотивоване тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 60655518 з примусового виконання виконавчого листа № 552/1738/16ц від 15.09.2016 року, виданого Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Правекс Банк» заборгованості за кредитним договором № 3365-001/08Ф від 11.09.2008 року у розмірі 53 823 долари США. 
Постановою від 20.11.2019 року відкрито виконавче провадження № 60655518, копія постанови направлена рекомендованим листом на адресу боржника та отримана ним 27.11.2019 року.
20.11.2019 року постановою приватного виконавця накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 . 
Рішення на даний час боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. 
З метою перевірки майнового стану боржника виконавцем вчинено дії, в результаті яких встановлено, що на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що за боржником на праві приватної власності зареєстровано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 2,0299 га, кадастровий номер 5324586300:00:004:0774, місцезнаходження: Полтавська області, Семенівський район, Погребняківська сільська рада. 
Згідно з відповіді з ДФС та ПФУ встановлено, що боржник є отримувачем пенсії, відкритті розрахункові рахунки відсутні, відомості про останнє місце роботи боржника відсутні. Інше майно, яке б належало на праві власності боржнику відсутнє. 
Посилаючись на недобросовісну поведінку боржника, виконавець просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань. 
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2020 року подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. задоволено.
Тимчасово обмежено громадянина України  ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на нього.
Ухвала суду мотивована наявністю правових підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України у зв`язку з ухиленням від виконання зобов`язань за судовим рішенням.
Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 адвокат Грибовод В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, невідповідність встановлених судом обставин фактичним даним, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання приватного виконавця.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів ухилення боржника від виконання судового рішення.
Лише самостійне невиконання боржником зобов`язань протягом строку, вказаного виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.
Зокрема, вказує на відсутність доказів факту обізнаності боржника про існування виконавчого провадження, оскільки будь-яких документів від приватного виконавця він не отримував, а про існування виконавчого провадження дізнався лише після отримання оскаржуваної ухвали суду.
Також зазначає, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.
У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Скрипник В.Л. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як необґрунтовану та безпідставну, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Скрипника В.Л. перебуває виконавче провадження № 60655518 з примусового виконання виконавчого листа № 552/1738/16-ц від 15.09.2016 року, виданого Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Правекс Банк» заборгованості за кредитним договором № 3365-001/08Ф від 11.09.2008 року у розмірі 53 823 долари США. 
Постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. від 20.11.2019 року відкрито виконавче провадження № 60655518, копія постанови направлена рекомендованим листом на адресу боржника та згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вручена за довіреністю 27.11.2019 року.
Цього ж дня постановою приватного виконавця накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 . 
Рішення на даний час боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання зобов`язання, не здійснено. 
З метою перевірки майнового стану боржника виконавцем вчинено дії, в результаті яких встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за боржником на праві приватної власності зареєстровано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 2,0299 га, кадастровий номер 5324586300:00:004:0774, місцезнаходження: Полтавська області, Семенівський район, Погребняківська сільська рада. 
Згідно відповідей Пенсійного фонду України за № 1058611141 та № 1058605332 від 21.11.2019 року інформацію про ОСОБА_1 у відомостях про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсію не знайдено.
Як вбачається з відповіді Державної фіскальної служби України № 1058622950 від 21.11.2019 року інформація про номери рахунків, відкритих юридичними особами та /або фізичними особами-підприємцями щодо ОСОБА_1 відсутня.
Згідно відомостей Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради № 16-20/27395 від 28.12.2019 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
27 листопада 2019 року за № 7632 начальником УДМС в Полтавській області повідомлено, що згідно обліків УДМС в Полтавській області ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії FU № 239973, виданого 21.02.2019 року, орган видачі – 5301.
Згідно інформації Державної прикордонної служби України у період з березня 2019 року по листопад 2019 року боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України.
Відповідно до інформації Державної служби морського та річкового транспорту України на даний час відсутні записи щодо суден, власниками або судновласниками яких є ОСОБА_1 .
Згідно листа ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» № 1325/8-11 від 06.12.2019 року ОСОБА_1 в Реєстрі тварин як власник тварин не зареєстрований.
Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку листом за № 10101/28370 від 10.12.2019 року повідомила, що ОСОБА_1 серед власників пакетів голосуючих акцій (5% і більше) акціонерних товариств відсутній.
Згідно інформації управління Держпраці у Полтавській області № 08-11/162 від 08.01.2020 року реєстраційні дані щодо великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів ОСОБА_1 не здійснювалися.
Відповідно до інформації Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області за ОСОБА_1 на даний час сільськогосподарська техніка в межах Полтавської області відсутня.
Задовольняючи подання приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язань зі рішенням суду, а тому з метою забезпечення виконання судового рішення щодо стягнення заборгованості необхідно вжити відповідних заходів, встановивши тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.
Колегія суддів повною мірою з висновками суду першої інстанції погодитись не може з огляду на наступне.
До Конституційних засад здійснення правосуддя та основних принципів цивільного судочинства (стаття 129 Конституції України, стаття 2 ЦПК України) належить обов`язковість судового рішення.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 18 ЦПК України). 
Право громадян України на пересування, у тому числі й залишення території України, закріплено у статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 33 Конституції України. У той же час на здійснення цих прав може бути встановлено обмеження, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. 
В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.
Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.
Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Відповідно статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань .
За змістом пункту 5 частини 1 вказаної статті підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання.
Згідно частин першої, третьої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
З аналізу вищевказаних норм права слідує, що установлене міжнародними нормами права та Конституцією України право громадянина вільно залишати територію України може бути обмежене відносно боржника-фізичної особи за судовим рішенням шляхом установлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням суду лише у разі встановлення факту його ухилення, тобто умисного невиконання рішення суду або рішення інших органів (посадових осіб), в межах виконавчого провадження. 
Відповідно до положення частини третьої статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».
У пункті 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що ухиленням є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов`язків за рішенням суду, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Наявність у боржника невиконаних зобов`язань у виконавчому провадженні сама по собі не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду. 
Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання судового рішення, передбачених законом підстав для обмеження його у праві виїзду за межі України не вбачається.
Крім того, виконавцем не доведено підстав для застосування такого виняткового заходу обмеження особистих прав фізичної особи з огляду на наявність у боржника нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення, у тому числі й майна, яке перебуває в іпотеці стягувача - АТ «Правекс-Банк» - квартири АДРЕСА_2 .
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України за безпідставністю. 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грибовод Віталія Васильовича - задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2020 року - скасувати та постановити з цього питання нове судове рішення.
У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов?язань - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                С.Б. Бутенко

Судді:                                                                        О.Ю.Кузнєцова

                                                                       О.І. Обідіна