УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/2768/20 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М. 
Категорія 84 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого - судді: Миніч Т.І. 
суддів:                          Трояновської Г.С., 
Павицької Т.М. 
секретаря
судового засідання          Ковальської Я.В.
без виклику сторін 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 06 березня 2020 року, постановлену під головуванням судді Семенцової Л.М.
у цивільній справі №295/2768/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою до ПП "Буд-Маш" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою. Просив стягнути з ПП «Буд-Маш» на свою користь 17 002,44 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 50 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Просив витребувати з ПП «Буд-Маш» довідку про середній заробіток.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06 березня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву. На думку апелянта, ухвала суду першої не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Зокрема зазначає, що розмір його середнього заробітку вказано на сторінці №13 акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЖТ2530/84/АВ від 12 грудня 2019 року за підписом директора ПП «Буд-Маш» - Платовським В.В., та інспектором праці «Управління держпраці у Житомирській області» - Крупіч В.М. Також розмір середнього заробітку вказаний в додатку № 7 та № 1 до заяви від 03.03.2020 року та в самій заяві чітко сформульовано вимоги заявника. Тому, на думку апелянта, суд неправомірно відмовив у видачі судового наказу.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно з п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Як визначено п.5 ч.2 та п 4 ч.3 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, та до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. 
Однак всупереч наведеної норми закону заявником не додано до заяви доказів про розмір його заробітної плати за фактичний час його роботи в ПП «Буд-Маш» (оскільки він перебував у трудових відносинах із підприємством менше року), що унеможливлює визначення судом його середньоденної заробітної плати, а також правильність суми середнього заробітку, зазначеного ним у заяві про видачу судового наказу. 
За положеннями ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
У прохальній частині заяви заявник також просить витребувати з ПП «Буд-Маш» довідку про середній заробіток, що не відповідає принципу наказного провадження, яке є безспірним, а судовий наказ водночас є і виконавчим документом.
За положеннями п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо  заяву подано з порушенням вимог ст.163 цього кодексу.
Таким чином, за наведених обставин суд правильно вважав, що заява у частині вимог щодо стягнення з боржника середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не відповідає п.5 ч.2 та п.4 ч.3 ст.163 УПК України. А тому ці обставини вказують на те, що заяву подано з порушенням вимог ст.163 ЦПК України та на наявність підстав для відмови у видачі судового наказу в цій частині вимог.
Відповідно до ч.3 ст.165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Враховуючи зазначену норму закону, заявлена заявником вимога про стягнення з боржника коштів на відшкодування моральної шкоди суперечить вимогам ст.161 ЦПК України, оскільки така вимога підлягає розгляду судом у порядку позовного провадження. 
Частиною 1 ст.166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1,2,8,9 ч.1 ст.165 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав у видачі судового наказу. 
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. 
Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 06 березня 2020 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:                         Судді: