Постанова
Іменем України
 
18 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/3241/17
 
провадження № 61-40096св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А. 
Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», Самостійний відокремлений підрозділ «Київські теплові мережі» Публічного акціонерного товариства «Київенерго»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва 
від 01 лютого 2018 року у складі судді Астахової О. О. та постанову Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2018 року у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго»), Самостійного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго») про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовна заява мотивована тим, що він з 2006 року працював на посаді інженера з підготовки виробництва І категорії оперативної аварійно-відновлювальної служби СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго».
14 лютого 2017 року до його відома доведено інформацію про те, 
що наказом директора СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» 
від 14 лютого 2017 року № 308-к його звільнено з роботи, згідно з пунктом 6 статті 36 КЗпП України.
Вважав, що його звільнення є незаконним, оскільки відбулось без обов`язкового звернення відповідача та без письмової згоди виборного органу незалежної професійної спілки «Свобода» ПАТ «Київенерго», членом якої він є. Також зазначав, що у день звільнення йому не видали трудову книжку, довідку з місця роботи про розмір заробітної плати, письмово 
не повідомили про належні до виплати грошові суми та не провели із ним остаточний розрахунок.
Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ директора СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» від 14 лютого 2017 року № 308-к про звільнення його з роботи за пунктом 6 статті 36 КЗпП України;
- поновити його на роботі в СВП «Київські теплові мережі» 
ПАТ «Київенерго» на посаді інженера з підготовки виробництва І категорії оперативної аварійно-відновлювальної служби СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» з 14 лютого 2017 року;
- стягнути з ПАТ «Київенерго» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера з підготовки виробництва І категорії оперативно аварійно-відновлювальної служби СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» з 14 лютого 2017 року.
Стягнуто із ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 89 368,59 грн. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звільнення позивача відбулось незаконно, з порушенням вимог трудового законодавства, а тому ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді інженера з підготовки виробництва І категорії оперативно аварійно-відновлювальної служби 
СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» з 14 лютого 2017 року. Позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь 
ОСОБА_1  середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають частковому задоволенню у сумі 89 368,59 грн.
Позовна вимога про скасування наказу про звільнення позивача, задоволенню не підлягає, оскільки чинним законодавством України, яким регулюються трудові правовідносини, визначено, що видача та скасування наказів відноситься виключно до компетенції власника або уповноваженого ним органу.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Київенерго» залишено без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції на підставі належних доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що звільнення ОСОБА_1  відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, а тому позивач підлягає поновленню на роботі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, 
ПАТ «Київенерго», посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій належним чином не встановили фактичних обставин справи та дійшли передчасного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Суди дійшли помилкового висновку щодо того, що позивач перебував 
у складі виборного органу профспілкової організації та розповсюдження на нього прав та гарантій, передбачених законодавством для членів виборних органів професійних спілок.
Зазначає, що позивач не є членом виборного органу профспілки, оскільки відповідно до пункту 24.12 Статуту НПС «Свобода» АК «Київенерго» та витягу з протоколу № 19/3 засідання Виконавчого комітету НПС «Свобода» ПАТ «Київенерго», оскільки позивача обрано членом виборного органу не на конференції членів профспілки (із дотриманням необхідного кворуму), а на засіданні виборного органу. 
Отже, помилковим є висновок апеляційного суду про те, що позивач 
є членом виборного органу профспілки, а не членом профспілки, вибраним виконавчим комітетом НПС «Свобода» на громадську посаду.
Судами попередніх інстанцій зроблено також помилковий висновок щодо необхідності повідомлення НПС «Свобода» про зміну (погіршення) істотних умов праці, оскільки таке повідомлення відповідно до положень положень статті 49-4 КЗпП України повинно бути здійснено до моменту фактичного повідомлення працівника про зміну істотних умов праці. Зазначає, що прийняття рішення про зміну істотних умов праці позивача та його повідомлення про зміну істотних умов праці відбулося раніше, ніж позивач вступив до профспілки. Обрання на громадську посаду члена виборного органу НПС «Свобода» ПАТ «Київенерго» аварійно-відновлювальної служби СВП «Київські теплові мережі» відбулося 12 січня 2017 року.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою судді Верховного Суду від 11 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У січні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
У квітні 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У січні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ПАТ «Київенерго», в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ПАТ «Київенерго» задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Оскаржуване судове рішення апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Судом встановлено, що Наказом ПАТ «Київенерго» від 03 липня 2001 року ОСОБА_1 призначений на посаду інженера з підготовки виробництва І категорії у СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго».
Наказом ПАТ «Київенерго» від 16 вересня 2016 року № 490 затверджено нову організаційну структуру СВП «Київські теплові мережі» 
ПАТ «Київенерго» у зв`язку з оптимізацією організаційної структури та проведення заходів щодо зміни організації виробництва і праці (а.с. 60 т. 1).
Наказом СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго», від 28 вересня 2016 року № 1886 здійснено перерозподіл функцій підрозділів (а.с. 59 т. 1).
Наказом ПАТ «Київенерго» від 28 вересня 2016 року № 2443-К попереджено ОСОБА_1 про зміну в організації виробництва і праці встановлено тимчасово, на період до 01вересня 2017 року для наведених в додатку 1 працівників СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго», в числі яких є позивач, неповний робочий тиждень з оплатою праці відповідно до відпрацьованого часу з режимом роботи: вівторок та четвер. (а.с. 56, 57-58 т. 1).
Наказом СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» від 21 вересня 2016 року № 1896 перерозподілено функції новостворених та реорганізованих підрозділів, в тому числі аварійно-відновлювальної служби та затверджено новий штатний розклад зазначених підрозділів (а.с. 59, 61 
т. 1).
Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_1 ПІ № 23/1-464-17 відбулось зменшення функціональних обов`язків, зокрема: виключено основні функції з формування та контролю за виконанням внутрішніх нормативно-розпорядчих документів з охорони праці, звітності за результатами роботи підрозділу, організацій заходів з охорони праці для персоналу підрозділу, порівняно з посадовою інструкцією ПІ № 23/1-464-15, затвердженою 16 лютого 2015 року (а.с. 65-69, 70-76 т. 1).
Згідно з витягом з протоколу засідання виконавчого комітету 
НПС «Свобода» ПАТ «Київенерго» від 12 січня 2017 року № 19/3, 
ОСОБА_1 обрано на громадську профспілкову посаду - головою виконкому НПС «Свобода» ПАТ «Київенерго» оперативної аварійно-відновлювальної служби СВП «Київські теплові мережі». (а.с. 88-90 т. 1).
Відповідно до актів від 25 січня 2017 року та від 31 січня 2017 року ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з новою посадовою інструкцією, мотивуючи тим, що вона не підписана профспілкою, яка буде захищати права працівників порушені адміністрацією підрозділу (а.с. 54, 55 т. 1).
Наказом СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» від 14 лютого 2017 року № 308-к припинено трудовий договір з ОСОБА_1 та звільнено позивача з 14 лютого 2017 року у зв`язку з відмовою 
від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, пункту 6 статті 36 КЗпП України.
Здійснено розпорядження бухгалтерії виплатити компенсацію: 
за невикористану щорічну відпустку в кількості 14 календарних днів 
за робочий період 03 липня 2015 року - 02 липня 2016 року з розрахунку 
28 календарних дні за робочий рік; за невикористану щорічну відпустку 
в кількості 17 календарних дні за робочий період 03 липня 2016 - 14 липня 2017 року з розрахунку 28 календарних дні за робочий рік; за невикористану додаткову щорічну відпустку за роботу з ненормованим робочим днем 
в кількості один календарний день за робочий період 01 січня 2017 - 
14 лютого 2017 року з розрахунку чотири календарних дні за робочий рік (а.с. 3 т. 1).
Відповідно до акту від 14 лютого 2017 року ОСОБА_1 ознайомлений 
з наказом № 308-к про припинення трудового договору від 14 лютого 
2017 року та проведено з позивачем остаточний розрахунок при звільнені 
у розмірі 8 642,21 грн, що підтверджується платіжним дорученням 
від 14 лютого 2017 року № 2116789151 (а.с. 28, 29, 30 т. 1).
15 лютого 2017 року листом ОСОБА_1 повідомлено про можливість отримання ним трудової книжки відповідно до статті 47 КЗпП України 
(а.с. 31, 32 т. 1).
Відповідно до довідки НПС «Свобода» ПАТ «Київенерго» № 54/14/А-7 
від 01 червня 2017 року, ОСОБА_1 03 жовтня 2016 року вступив 
до лав НПС «Свобода» ПАТ «Київенерго» в якості рядового члена профспілки (а.с. 87 т. 1).
Згідно із заявою ОСОБА_1 від 03 жовтня 2016 року, останній звертався до бухгалтерії ПАТ «Київенерго» з проханням здійснювати відрахування в розмірі 1 відсотка від його заробітної плати перерахування членських профспілкових внесків на рахунок НПС «Свобода» 
ПАТ «Київенерго». Вказана заява була прийнята відповідачем 04 жовтня 2016 року, що підтверджується штампом підприємства (а.с. 77, 87 т. 1).
Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Суди встановивши, що відповідач не отримував попередню згоду виборного профспілкового органу НПС «Свобода» ПАТ «Київенерго», членами якої є позивач, на зміну умов трудового договору, оплати праці ОСОБА_1 та його звільнення, дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивача звільнено з посади без отримання згоди на це профспілки, обов`язковість попереднього отримання якої передбачена стаття 252 КЗпП України та статтею 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов  правильного висновку про те, що звільнення позивача відбулось 
з порушенням вимог трудового законодавства, а тому ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді інженера з підготовки виробництва 
І категорії оперативно аварійно-відновлювальної служби СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» з 14 лютого 2017 року.
Розмір відшкодування за час затримки, здійснюється судом відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати від 08 грудня 1995 року 
№ 100, затвердженого Кабінетом Міністрів України та із врахуванням даних довідки СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» від 24 лютого 
2017 року № 177 середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 .
Наведений судом першої інстанції розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу є правильним та відповідає зазначеним вимогам.
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах трудового законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
Ухвалою суду касаційної інстанції від 11 вересня 2018 року було зупинено виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року, за виключенням виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, до закінчення касаційного провадження у цій справі. 
Колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судових рішень, тому виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року підлягає поновленню.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2018 року залишити без змін.
Поновити виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва 
від 01 лютого 2018 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           І. А. Воробйова
 
                                                                                                                        Р. А. Лідовець
 
Ю. В. Черняк