Постанова
Іменем України
 
17 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 303/7792/16-ц
провадження № 61-20605св18
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В.О. (суддя-доповідач),  Жданової В.С., Ігнатенка В.М., 
 
учасники справи:
позивач -  Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз»,
відповідач - ОСОБА_1 ,  
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Бисага Т. Ю., Готра Т. Ю., Собослой Г. Г., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
 
У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» (далі - ПАТ «Закарпатгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про компенсацію вартості природного газу, передбаченої Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС).
 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 березня 2016 року у будинку відповідача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 працівниками ПАТ «Закарпатгаз» виявлено порушення на ринку природного газу, які передбачені та кваліфікуються Кодексом ГРС як несанкціонований відбір природного газу, а саме наявність несанкціонованого газопроводу (підпункт 1 пункту 1 глави 2 Роділу ХІ Кодексу ГРС), про що складено відповідний акт № 1666/73 від 01 березня 2016 року.
 
Акт про порушення № 1666/73 від 01 березня 2016 року розглянуто та затверджено комісією ПАТ «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення, за результатами чого складено акт-розрахунок необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості, відповідно до якого опалювальна площа будинку відповідача складає 90,6 кв.м, а вартість необлікованого газу за період з 01 жовтня 2015 року по 29 лютого 2016 року - 34 651,58 грн.
 
З урахуванням викладеного, ПАТ «Закарпатгаз» просило стягнути зі ОСОБА_1 34 651,58 грн  вартості необлікованого природного газу.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2017 року у складі головуючого судді Камінського С. Е. позов задоволено частково. 
 
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Закарпатгаз» компенсацію вартості природного газу в розмірі 21 494,30 грн. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Кодекс ГРС набув чинності 27 листопада 2015 року, а тому нарахування відповідачу до сплати вартості необлікованого природного газу за період з 01 жовтня 2015 року по 26 листопада 2015 року є необґрунтованим, й задоволенню не підлягають.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Закарпатгаз» задоволено. 
 
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2017 року скасовано. 
 
Позов ПАТ «Закарпатгаз» задоволено. 
 
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Закарпатгаз» компенсацію вартості необлікованого природного газу  в сумі 34 651,60 грн. 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів у будинку відповідача виявлено представниками позивача під час дії Кодексу ГРС й здійснено перерахунок необлікованого природного газу відповідно до частини другої пункту 1 глави 3 розділу ХІ цього Кодексу, згідно якої, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
 
У квітні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом  норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить  постанову апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом безпідставно скасовано законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, та не враховано, що Кодекс ГРС набув чинності 27 листопада 2015 року, норми якого не мають зворотної сили, а тому обсяг необлікованого природного газу за період з 01 жовтня 2015 року по 26 листопада 2015 року  не може бути розрахований за правилами цього Кодексу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
 
У поданому в червні 2018 року відзиві ПАТ «Закарпатгаз» просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів.

Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення  суду апеляційної інстанції - без змін.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
 
Встановлено, що 01 березня 2016 року працівниками ПАТ «Закарпатгаз» виявлено порушення на ринку природного газу, які передбачені та кваліфікуються Кодексом ГРС як несанкціонований відбір природного газу, а саме наявність несанкціонованого газопроводу (підпункт 1 пункту 1 глави 2 Роділу ХІ Кодексу ГРС).
 
У акті про порушення  № 1666/73 від 01 березня 2016 року зафіксовано наявність несанкціонованого газопроводу в приватному будинку ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .
 
Акт про порушення № 1666/73 від 01 березня 2016 року розглянуто та затверджено комісією ПАТ «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення, за результатами чого складено акт-розрахунок необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості, відповідно до якого опалювальна площа будинку відповідача складає 90,6 кв.м, а вартість необлікованого газу за період з 01 жовтня 2015 року по 29 лютого 2016 року - 34 651,58 грн.
 
Мотиви з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права
 
Кодекс ГРС, затверджений 30 вересня 2015 року постановою №2494 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.
 
Відповідно до положень зазначеного Кодексу несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа-підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу; несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.
 
Згідно із пунктом 4 глави 2 розділу I Кодексу ГРС оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.
 
Відповідно до п.1 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
 
Згідно з підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу.
 
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток Х цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
 
Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.
 
Відповідно до пункту 2 розділу 5 глави XI Кодексу ГРС акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.
 
Установивши порушення відповідачем Кодексу газорозподільчих систем щодо несанкціонованого відбору природного газу (крадіжка газу), про що працівниками позивача було складено акт № 1666/73 від 01 березня 2016 року, на підставі якого здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, який проведено за граничними нормами споживання, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
 
При визначені вартості необлікованого природного газу, суд апеляційної інстанції узяв до уваги акт-розрахунок від 30 червня 2016 року, складений позивачем відповідно до норм Кодексу ГРС, затвердженого постановою Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.
 
Складений позивачем акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 30 червня 2016 року відповідачем не оспорювався та не оскаржувався.
 
Враховуючи те, що факт порушення Кодексу ГРС  споживачем ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження, матеріали справи не містять інформації щодо оскарження відповідачем дій або бездіяльності ПАТ «Закарпатгаз»» при складанні акту про порушення відповідачем, або порушення позивачем процедури проведення засідання по розгляду акту про порушення  № 1666/73 від 01 березня 2016 року або порушення позивачем процедури розгляду та затвердження акту про порушення №1666/73, а рішення комісії і акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості прийняті у межах повноважень комісії та відповідають розрахункам (формулам) і приписам глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, чинного на час виявлення факту порушення, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача компенсацію вартості необлікованого природного газу в сумі 34 651,60 грн.
 
Доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та безпідставне стягнення з позивача компенсації вартості необлікованого природного газу за період з 01 жовтня 2015 року по 26 листопада 2015 року, у який не був чинним Кодекс ГРС, висновків суду не спростовують, оскільки на час виявлення порушення, а саме 01 березня 2016 року вказаний Кодекс був дійсним, й саме його положення підлягали застосуванню. 
 
Крім того, Порядок відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільчому підприємству внаслідок порушення позивачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільними підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року № 184, на якій посилається відповідач, містив аналогічні норми щодо розрахунку збитків, а саме підпунктом 1 пункту 4 вказаного Порядку встановлено, що у разі виявлення у споживача порушення, зазначеного в підпункті 1 пункту 2 цього розділу, розрахунок збитків здійснюється за нормами споживання газу з урахуванням усіх газових приладів та пристроїв споживача за період з дня набуття споживачем права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення до дня виявлення порушення, але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення.
 
Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.
 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
 
Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновку суду апеляційної інстанції.
 
Вищевикладене свідчить про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції -  без змін.
 
Щодо розподілу судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416  ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2018 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді: 	В. О. Кузнєцов  	
 	В. С. Жданова     	
 	В. М. Ігнатенко