УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 березня 2020 року
м. Київ
справа № 45219/5823/19
провадження № 51 – 1481 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року,
Суть питання
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня                  2019 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Донецької області від 01 жовтня 2004 року та ухвали Верховного суду України від 01 грудня 2005 року щодо нього за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі  ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвали місцевого та  апеляційного судів та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Зазначає, що під час розгляду його заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Донецької області від 01 жовтня  2004 року та ухвали Верховного суду України від             01 грудня 2005 року за нововиявленими обставинами, суди не надали належної правової оцінки тому факту, що вирок ухвалено незаконним складом суду, оскільки суддя Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_5 та судді Верховного Суду України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не складали присяги після проголошення незалежності України, а тому вони не мали права здійснювати правосуддя і зазначена обставина є нововиявленою відповідно до ст. 459 КПК. 
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є зокрема істотне порушення кримінального процесуального закону.
Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Судові рішення свідчать, що суди ретельно перевіряли доводи, які є аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі. Зазначені в них мотиви про визнання цих доводів безпідставними, колегія суддів знаходить обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.
Системне тлумачення глави 34 КПК у сукупності з наведеними вище положеннями призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Цей висновок підтверджується, крім іншого, і самим текстом статті 459 КПК, відповідно  до якого нововиявленими обставинами визнаються:
- «штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок»;
- «скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
- «інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали».
Відповідно до цього положення, нововиявлені обставини мають стосуватися лише вироку або судових рішень, що постановлені щодо цього вироку, тобто судового рішення по суті кримінального обвинувачення.
Судом першої інстанції вірно зазначено що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмету доказування у кримінальній справі та спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у закону силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.
У своїй касаційній скарзі засуджений вказує про постановлення апеляційною інстанцією вироку Апеляційного суду Донецької області від 01 жовтня 2004 року та ухвали Верховного суду України від 01 грудня 2005 рокущодо нього незаконним складом суду, оскільки судді ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не складали присягу на вірність незалежній державі Україна, а тому не мали повноважень здійснювати правосуддя. На думку скаржника ці обставини є нововиявленими, що залишилося поза увагою судів першої та апеляційної інстанції.
Колегія суддів вважає зазначені доводи засудженого такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Пунктом 12 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України 1996 року визначено, що судді всіх судів в Україні, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони обрані чи призначені.
Оскільки суддя Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_5 та судді Верховного Суду України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які брали участь у розгляді справи щодо ОСОБА_4 , були обрані до дня набуття чинності Конституцією України, а тому здійснювали свої повноваження відповідно до вказаних вимог Конституції України.
Тому підстави стверджувати про незаконність складу колегії суддів апеляційної інстанції та колегії суддів Верховного Суду України, як про це зазначає засуджений ОСОБА_4 , відсутні.
Перевіривши зміст оскаржених судових рішень, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанції не виявлено будь-яких нововиявлених обставин, що могли б вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду. Всі доводи апеляційної скарги засудженого належним чином перевірені апеляційним судом та на них надано змістовні відповіді.
Таким чином, колегія суддів касаційного суду погоджується з рішенням апеляційного суду та обставини на які посилається засуджений нововиявленими не вважає.
Ухвала відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та мотивованою.
Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК з урахуванням того, що з касаційної скарги та копії оскарженого судового рішення вбачається, що підстави для задоволення скарги відсутні, колегія суддів дійшла до висновку, що особі необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                     ОСОБА_3