ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/152/20                                                  Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г. В.
суддів:                    Парінова А.Б., Собківа Я.М.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги:
ОСОБА_3 ,
Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020року
у справі № 580/152/20 (розглянуто у порядку спрощеному позовному провадженні)
за позовом ОСОБА_3 
до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області
про визнання протиправним дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :
У січні 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (надалі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (надалі - відповідач), в якому просив суд: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_3 , з 01.01.2016 пенсії по інвалідності у розмірі 85% грошового забезпечення, призначеної за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та компенсації по втраті частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року, з урахуванням у складі грошового забезпечення посадового окладу за військовим званням "майор міліції" у сумі 2000,00 грн., надбавки за стаж служби - 1800,00 грн., середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 3518,70 грн., без обмеження пенсії максимальним розміром.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.01.2016 перерахування та виплатити ОСОБА_3 пенсію по інвалідності у розмірі 85% грошового забезпечення, призначеної за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням у складі грошового забезпечення посадового окладу у сумі 2500,00 грн., окладу за військовим званням "майор" у сумі 2000,00 грн., надбавки за стаж служби - 1800,00 грн., середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 3518,70 грн. Виплату пенсії (з урахуванням середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) провести з 01.01.2016 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум, та виплатити суму недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою з 01.01.2016 року, без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (постанова № 649 від 22.08.2018, тощо), які надають відповідачу можливість для відстрочення чи розстрочення виплат;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.01.2016 року виплатити ОСОБА_3 компенсацію по втраті частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка передбачена частиною 2 статті 55 Закону України № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Законом України № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати". Виплату компенсації по втраті частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії (з урахуванням середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) провести з 01.01.2016 року з урахуванням виплачених сум, та виплатити суму компенсації однією сумою, з 01.01.2016 року, без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (постанова № 649 від 22.08.2018, тощо), які надають відповідачу можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що відповідачем безпідставно не враховано під час перерахунку пенсії позивачу додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням в сумі 3518,70 грн на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294, якою працівникам органів внутрішніх справ (міліції) виплачувалося грошове утримання, а також встановлювався розмір грошового утримання для нарахування та перерахунку пенсії, була чинна до 01.03.2018 року, а значить встановлені на її підставі види й розміри грошового забезпечення та надбавок, доплат і премії, в тому числі для перерахунку пенсій, не скасованими, а їх розмір не зменшений.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року адміністративний позов ОСОБА_3 - задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРОПУ 21366538) виплатити ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію по втраті частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка передбачена частиною 2 статті 55 Закону України №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Законом України № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати". В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Не погодившись з зазначеним судовим рішенням в частині щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивачем (надалі - апелянт 1) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду  від 19 лютого 2020 року та прийняти нове рішення в даній частині, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт 1 зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушення норм матеріального та процесуального права, а саме не враховано, що частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Крім того, не погодившись з зазначеним судовим рішенням в частині щодо задоволенні позовних вимог відповідачем (надалі - апелянт 2) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду  від 19 лютого 2020 року та прийняти нове рішення в даній частині та відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт 2 зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_3 з моменту набрання рішенням законної сили отримує пенсію у новому, перерахованому за рішенням суду збільшеному розмірі, а сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року до моменту набрання рішенням законної сили, буде виплачуватися згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.
Позивачем заперечує проти задоволення апеляційної скарги відповідача у повному обсязі з підстав викладених у поданому до суду апеляційної інстанції (письмовий) відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якій останній зазначає, що рішення першої інстанції в частині прийнято у відповідності до вимог законодавства, а отже, підстав для скасування даного рішення в частині не вбачається.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційні скарги в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 проходив службу в Смілянському МВ УМВС України в Черкаській області до 21.03.2014 року.
ОСОБА_3 з 25.04.2014 року перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХП.
В січні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не нарахування та не виплаті позивачу пенсії з 01.01.2016 у розмірі 85% грошового забезпечення, як передбачено Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей", Законом України "Про Національну поліцію", Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щомісячно з 01.01.2016 здійснювати нарахування та виплату пенсії позивачу в розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити негайно одноразово з 01.01.2016 позивачу різницю недоотриманої пенсії (виходячи з розміру 85% відповідних сум грошового забезпечення) з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови КМУ від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 року по справі №580/25/19, яке набрало законної сили 15.05.2019 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 в розмірі 85% від основного розміру грошового забезпечення з 01.01.2016.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 в розмірі 85% від основного розміру грошового забезпечення з 01.01.2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання вищезазначеного рішення суду, Головним управлінням 28.08.2019 року проведено перерахунок пенсії позивачу за період з 01.01.2016 року.
Після перерахунку розмір пенсії з 01.01.2016 року становить 7847,58 грн. Доплату пенсії за період з 15.05.2019 року до 30.06.2019 року в сумі 536,51 грн. зараховано на картковий рахунок позивача в АТ "Ощадбанк" 04.09.2019 року разом із пенсією за вересень 2019 року, що не заперечується позивачем.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 23.12.2019 року, в якій просив:
- здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2016 року з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні місяці служби перед звільненням) в сумі 3518,7 грн. на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні місяці служби перед звільненнями, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка знаходиться в пенсійній справі НОМЕР_2 (сторінка 13);
- розрахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів з 01.01.2016 у зв`язку з тим, що його пенсія неправильно перерахована і виплачена невчасно за період із 1 січня 2016 року, відповідно до ПКМУ від 21.02.2001 №159.
Листом №483/П-15 від 02.01.2020 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для задоволення його заяви.
Не погоджуючись із вказаною відповіддю, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії працівників міліції здійснюється у разі зміни розміру грошового забезпечення поліцейських на підставі довідок наданих органами МВС. Довідка про розмір грошового забезпечення позивача №2303005517 від 23.03.2018 року знаходиться в матеріалах пенсійної справи. До вказаної довідки входять усі основні та додаткові види грошового забезпечення поліцейського, тому суд не вбачає підстав для врахування під час перерахунку додаткових видів грошового забезпечення вказаних у довідці від 24.03.2014 року №4046.
Оскільки позивач не набув права на перерахунок пенсії з урахуванням довідки від 24.03.2014 року №4046, відповідно не підлягає задоволенню похідна позовна вимога про перерахунок пенсії без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (постанова № 649 від 22.08.2018, тощо), які надають відповідачу можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.
Суд першої інстанції звернув увагу позивача на ту обставину, що в разі, якщо відповідачем у неналежний спосіб виконується рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі 27 березня 2019 року по справі №580/25/19, то позивач повинен захищати свої права у порядку передбаченому статтею 383 КАС України, а не шляхом пред`явлення нового позову.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Так, 29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (надалі - Закон № 900-VIII).
Цим Законом внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».
Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до абзацу другого розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію»  за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Згідно із статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Кабінет Міністрів України Постановою від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (надалі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.
Постанова № 988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (надалі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.
Відповідно до підпунктів 1, 2, 3 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.
Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).
Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Враховуючи, що у осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ право на перерахунок пенсії виникло з 29 грудня 2015 року, МВС України повинно було повідомити Пенсійний фонд України у строк до 03 січня 2016 року. Пенсійний Фонд України повинен був повідомити свої територіальні органи про підстави перерахунку пенсії колишнім міліціонерам у строк до 08 січня 2016 року, а територіальні органи Пенсійного фонду України у строк до 18 січня 2016 року повинні були направити органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.
На підставі цих списків органи внутрішніх справ, у яких проходив службу пенсіонер, у строк до 18 лютого 2016 року повинні були подати до відповідних органів Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення поліцейських за посадами, що відповідають посадам, які раніше обіймали особи рядового і начальницького складу до звільнення на пенсію.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, що Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області направлено на адресу пенсійного фонду Довідку від 23.03.2018 р. №2303005517, в якій зазначено наступні складові: посадовий оклад: 2500,00 грн; оклад за спеціальним званням майора міліції - 2000,00 грн; надбавка за стаж служби (40%) - 1800,00 грн; премія - 129,15 грн (стор. 118 том І).
Колегія суддів звертає увагу, що  пенсійним фондом здійснено перерахунок пенсії позивачу із складових, які зазначені у вищезазначеній довідці, а отже твердження апелянта 1 по не включення відповідачем всіх складових (надбавки, доплати, підвищення та премії) є безпідставним, оскільки пенсійний фонд здійснює перерахунок виключно на підставі довідки органів внутрішніх справ.
Щодо перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону набрав чинності з 01.01.2017, у частині 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
За таких обставин протягом 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Згідно зі статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», в редакції Закону України від    22.12.2011 р. №911-VIII, чинній на час здійснення позивачу перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року (у подальшому внесено зміни - по 31.12.2017), максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати 10740,00 грн.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.
Отже враховуючи, що частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, то внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Крім того слід враховувати, що передбачені статтею 43 Закону №2262-ХІІ обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».
В той же час, пунктом 2 Прикінцевих положень Закон України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року, при цьому як вбачається з матеріалів справи, що пенсія позивачу призначена з квітня 2014 року.
Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду у постановах: від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17, від 15.04.2019 у справі №127/4270/17 та від 09.09.2019 у справі №463/925/17.
Колегія суддів звертає увагу апелянта 1, що пенсія останнього після проведення перерахунку відповідачем не перевищує десяти прожиткових мінімумів, тому відповідачем не порушено права позивача, відповідно підстав для задоволення позову в даній частині  у суду першої інстанції не було.
Щодо виплати ОСОБА_3 компенсацію по втраті частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, колегія суддів зазначає наступне.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про компенсацію по втраті частини доходів, Черкаський окружний адміністративний суд у рішенні від 27.03.2019 року по справі №580/25/19, виходив з передчасності їх заявлення, оскільки станом на час розгляду справи сума пенсії не нарахована позивачу.
Однак, у даній справі позивач зазначав, що пенсія йому нарахована, але не виплачена, тому порушення строків виплати має місце.
Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (надалі - Порядок компенсації).
Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців; виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому  Законі  слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
При цьому, аналізуючи вказані норми законодавства колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у розумінні Закону № 2050-ІІІ пенсія є доходом громадянина та не носить разового характеру навіть у випадку її присудження за рішенням суду. Зокрема, законодавством передбачено, що компенсація за порушення строків виплати такого роду проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року по справі № 681/423/15-а, від 20.02.2018 року по справі № 336/4675/17, від 21.06.2018 року по справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 року по справі № 521/940/17, від 05.10.2018 року по справі № 162/787/16-а.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо  зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виплатити ОСОБА_3 компенсацію по втраті частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка передбачена частиною 2 статті 55 Закону України №2262-ХІІ, оскільки Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 року по справі №580/25/19, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 в розмірі 85%.
При цьому апеляційні скарги не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційні скарги залишаються без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя                                                                      Г. В. Земляна

Судді:                                                                                          А. Б. Парінов
                                                                                                    Я. М. Собків