ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/2212/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,        
розглянувши у порядку письмового провадження у м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року (суддя Максименко Л.Я.) у справі №280/2212/19 за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                         в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, з 01.01.2018; 
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018; 
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем під час виплати пенсії встановлено підвищення лише у розмірі лише 50%. Вважав безпідставним застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, оскільки пункти 1, 2 вказаної постанови визнано незаконними рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 01.01.2018 з врахуванням раніше проведених виплат.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Частково задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що положення постанови КМУ №103, в частині встановлення строків та розмірів виплати перерахованої пенсії, не відповідає положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з чим не повинні застосовуватися відповідачем при вирішенні питання щодо строків та порядку виплати вже перерахованої пенсії.
З цих підстав суд вказав на обов`язок відповідача з 01.01.2018р. виплатити позивачу пенсію, з урахуванням її збільшення в розмірі 100% суми підвищеної пенсії.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що вимога щодо виплати 100% перерахованих сум є передчасною, оскільки відповідачем не було проведено перерахунку пенсії саме з розрахунку 100% суми підвищення. Такий перерахунок, як зазначає відповідач, буде здійснено лише 01.01.2020, у зв`язку з чим до вказаної дати, за позицією відповідача, не можливо ставити питання щодо виплати сум, які ще не є нарахованими. Також відповідач вказує на те, що постанова №103 прийнята Урядом у межах своїх повноважень, які передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з чим відповідачем правомірно здійснювалися пенсійні виплати у розмірах та строки, які такою постановою визначені.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 з 16.08.2013 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 року № 2262-IV.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” з 01.01.2018 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача (з 01.01.2018), про що відповідачем повідомлено позивача листом від 11.04.2019 року вих. № 682/А-9.
Підвищення до пенсії позивачу виплачується з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків, з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків, з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до ч.3 ст.63 Закону № 2262-ХІІ Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (в редакції на момент призначення позивачу пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
Отже, вказаною нормою права визначено підстави для перерахунку пенсій, в той час, як порядок здійснення перерахунку пенсій, встановлювався Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення перерахунку таких пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393” (далі - Порядок №45).
З 01.01.2017р., у зв`язку із набранням чинності  Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 06.12.2016 №1774-VIII, змінилося правове регулювання перерахунку пенсій військовослужбовців та деяких інших осіб.
Так, згідно із ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону №1774-VIII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 
Таким чином, з 01.01.2017р. повноваження Кабінету Міністрів України стосуються не лише встановлення порядку здійснення перерахунку пенсій, а і визначення умов (підстав) для такого перерахунку, а також визначення розмірів пенсій.
Так, 24.02.2018 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” (ділі - Постанова №103).
Зазначеною постановою були внесені зміни, зокрема і до пунктів 1, 2 Порядку №45, які викладені у новій редакції: “Пенсії, призначені відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”(далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Постанови №103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України №2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (в редакції, чинній на дату проведення перерахунку пенсії позивача, далі - постанова №704), зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Служби безпеки згідно з додатком 4; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 постановлено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Тобто пунктом 2 зазначеної постанови визначений порядок, яким виплата позивачу сум підвищення перерахованої пенсії, що мали бути перераховані та виплачені в період з 01.01.2018, фактично розстрочена на певний термін.
Вказаними положеннями постанови КМУ №103 керувався відповідач, здійснюючи виплату перерахованої пенсії позивачу.
Надаючи оцінку правомірності дій відповідача у спірних відносин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що положення постанови КМУ №103, в частині встановлення строків та розмірів виплати перерахованої пенсії, не відповідає положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з чим не повинні застосовуватися відповідачем при вирішенні питання щодо строків та порядку виплати вже перерахованої пенсії.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з тих підстав, що ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону №1774-VIII) Кабінету Міністрів України делеговано повноваження щодо встановлення умов, порядку та розмірів перерахунку раніш призначених пенсій, а не повноваження щодо встановлення порядку (строків, розмірів) виплати вже перерахованих пенсій.
У свою чергу ст..113 Конституції України передбачено, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
Отже, встановивши те, що пункт 2 постанови КМУ №103 не відповідає положенням Закону № 2262-ХІІ, в частині обсягу делегованих повноважень КМУ в питаннях перерахунку пенсії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені положення постанови КМУ №103 не повинні застосовуватися відповідачем при вирішенні питання щодо строків та порядку виплати вже перерахованої пенсії.
У відповідності із ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
З цих підстав суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки норми Закону № 2262-ХІІ мають вищу юридичну силу, ніж норми постанови КМУ №103, то застосуванню у спірних відносинах підлягають саме положення Закону № 2262-ХІІ.
При цьому слід звернути увагу на те, що норми Закону України №2262-ХІІ не передбачають можливості розстрочення виплати сум підвищення до перерахованих пенсій у зменшеному розмірі.
Відповідно до ст. 11 Закону України № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Загальний порядок виплати пенсій визначений ст. 52 Закону України №2262-ХІІ, відповідно до частини третьої якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права з 01.01.2018р. на виплату пенсії у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії.
З приводу відсутності повноважень у Кабінету Міністрів України встановлювати строки та порядок виплати вже перерахованої пенсії, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне послатися і на правову позицію Верховного Суду, яка викладене за наслідками розгляду зразкової справи у рішенні від 06.08.2019р. (справа №160/3586/19). Так у мотивувальній частині рішення Верховний Суд зазначив те, що постановою КМУ №103 врегульовано строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку раніш призначених пенсій. Та з цього приводу Верховний Суд зробив висновок про те, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, а також розмірів такої доплати не охоплюється поняттям «порядок проведення перерахунку пенсії».
З цих підстав суд апеляційної інстанції не приймає до уваги аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, про те, що постанова №103 прийнята Урядом у межах своїх повноважень, які передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з чим відповідачем правомірно здійснювалися пенсійні виплати у розмірах та строки, які такою постановою визначені.
Посилання відповідача на те, що таке рішення суду першої інстанції є передчасним, оскільки відповідачем не було проведено перерахунок пенсії саме з розрахунку 100% сум підвищення, так як такий перерахунок буде здійснено лише 01.01.2020р., суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними. Так постанова КМУ №103, на яку посилається відповідач та яка була чинною на час здійснення перерахунку пенсії, не передбачала того, що не лише виплата, а і перерахунок пенсій здійснюється поетапно. Вказаним рішенням Уряду було визначено лише поетапну виплату перерахованих пенсій, що свідчить про те, що до початку виплати пенсій такі пенсії мали бути перераховані і вже виходячи із сум перерахованої пенсії її виплата проводилася у таких розмірах з 1 січня 2018 - 50 відсотків; з 1 січня 2019 по 31 грудня 2019 - 75 відсотків; з 1 січня 2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Встановивши вказані обставини справи, дослідивши аргументи відповідача, з якими він пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує. 
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -                     
ПОСТАНОВИВ:

         Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі №280/2212/19 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному 

порядку у випадках та строки, визначені ст..ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 14.05.2020р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк