ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/472/20 Справа № 173/3039/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк” на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомець Василь Антонович про припинення договору іпотеки зняття заборони відчуження нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомець В.А. про припинення договору іпотеки зняття заборони відчуження нерухомого майна.
       В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 31 серпня 2006 року між ЗАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, яке в подальшому перейменоване в ПАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, та позичальником ПСП «Агро-Союз був укладений кредитний договір №30-0730/02-01, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 6 000 000 грн., в порядку та на умовах, які встановлені цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути банку кредитні кошти на вказану суму, а також сплатити відповідні проценти та виконати всі інші зобов`язання згідно умов договору в термін до 30 серпня 2007 року. У забезпечення виконання зобов`язання боржником ПСП «Агро-Союз» 25 грудня 2006 року між банком, як іпотекодержателем, та ним, як іпотекодавцем, було укладено договір іпотеки №50-1010/03/-01, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А., та зареєстрований в реєстрі за №2481, за умовами якого він зобов`язувався перед банком відповідати за виконання позичальником ПСП «Агро-Союз зобов`язань за кредитним договором №30-0730/02-01 від 31 серпня 2001 року належним йому на праві власності майном – комплексом будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Орленок», розташованого в АДРЕСА_1 , заставною вартістю 3 000 000 грн. У зв`язку з посвідченням іпотечного договору нотаріусом ОСОБА_2 , 25 грудня 2006 року було накладено заборону на відчуження нерухомого майна, вказаного в іпотечному договорі, реєстровий номер №124. 25 грудня 2006 року заборона зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон №4280292 приватним нотаріусом Питомцем В.А. Позичальник ПСП «Агро-Союз» своїх зобов`язань за кредитним договором, не виконав в термін до 30 серпня 2007 року. Відповідно до даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність вказаного підприємства припинена на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2012 року у справі № 38/5005/6635/2012 про визнання ПСП «Агро-Союз» код ЄДРПОУ 337048880 банкрутом в Єдиний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис №12141170012000155 від 17 грудня 2013 року про припинення діяльності підприємства. До теперішнього часу Банк не звертався до суду з позовом до нього про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також про визнання права власності на предмет іпотеки, виконавчих проваджень стосовно нього у виконавчій службі на виконанні не перебувало та не перебуває. У п. 7.8 Договору іпотеки вказано, що для звернення до нього з позовом про захист своїх прав Банк може звернутись протягом не більше 10 років. Вказана позовна давність встановлена з моменту закінчення терміну дії кредитного договору, тобто з 30 серпня 2007 року. З моменту закінчення терміну дії кредитного договору пройшло майже 10 років, тому вважає, що сплинули терміни позовної давності стосовно будь-яких вимог банку до нього щодо заставленого майна. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати припиненим договір іпотеки №50-1010/03/-01, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 12481, укладений 25 грудня 2006 року між ним та відповідачем. Зняти заборону відчуження належного йому нерухомого майна – комплексу будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Орленок», розташованого в АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А., реєстровий № 2481, в зв`язку з укладанням договору іпотеки №50-1010/03/-01 від 25 грудня 2006 року та вилучити вказаний запис № 4280292 від 25 грудня 2006 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
       Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано припиненим договір іпотеки №50-1010/03-01, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2481, укладений 25 грудня 2006 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ., зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 та ЗАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк” (юридична адреса: 01001 м. Київ вул. Шевченка, 12, код ЄДРПОУ 00039002), яке перейменоване в ПАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”. Знято заборону відчуження з належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 нерухомого майна: комплексу будівель та споруд дитячого оздоровчого табору відпочинку « АДРЕСА_3 », розташованого в АДРЕСА_1 та вилучено вказаний запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2481, в зв`язку з укладенням договору іпотеки № 50-1010/03-01 від 25 грудня 2006 року, та вилучено запис № 4280292 від 25 грудня 2006 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
В апеляційній скарзі ПАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк” просить рішення суду від 07 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права.
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
       Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, 31 серпня 2006 року між ЗАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, яке в подальшому перейменоване в ПАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, та позичальником - ПСП «Агро-Союз був укладений кредитний договір №30-0730/02-01, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 6 000 000 грн., в порядку та на умовах, які встановлені цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути банку кредитні кошти на вказану суму, а також сплатити відповідні проценти та виконати всі інші зобов`язання згідно умов договору в термін до 30 серпня 2007 року. 
       У забезпечення виконання зобов`язання боржником ПСП «Агро-Союз» 25 грудня 2006 року між банком, як іпотекодержателем, та позивачем ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, було укладено договір іпотеки №50-1010/03/-01, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А., та зареєстрований в реєстрі за №2481, за умовами якого позивач зобов`язувався перед банком відповідати за виконання позичальником ПСП «Агро-Союз зобов`язань за кредитним договором №30-0730/02-01 від 31 серпня 2001 року належним йому на праві власності майном – комплексом будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Орленок», розташованого в АДРЕСА_1 , заставною вартістю 3 000 000 грн. (а.с.6-8).
       В укладеному між сторонами договорі іпотеки строк його дії не визначений.
       В п.7.8. договору іпотеки зазначено, що строк у межах якого Банк може звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності) встановлюється в 10 років.
       25 грудня 2006 року було накладено заборону на відчуження нерухомого майна, вказаного в іпотечному договорі, реєстровий номер №124 (а.с.8). 
       25 грудня 2006 року заборона зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон №4280292 приватним нотаріусом Питомцем В.А. (а.с.8). 
       Судом встановлено, позичальник ПСП «Агро-Союз» своїх зобов`язань за кредитним договором, не виконав в термін до 30 серпня 2007 року. 
       25 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. було вчинено виконавчий напис №2525 на підставі якого звернуто стягнення на майно комплексу будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Орленок», розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.35)
       Відповідно до даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність вказаного підприємства припинена на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2012 року у справі № 38/5005/6635/2012 про визнання ПСП «Агро-Союз» код ЄДРПОУ 337048880 банкрутом в Єдиний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис №12141170012000155 від 17 грудня 2013 року про припинення діяльності підприємства (а.с.11-14). 
       Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з”ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
       Відповідно до ч.2 ст 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. 
       Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
       Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема заставою. 
       Згідно з ч.1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
       Статтею 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. 
       Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі ліквідації юридичної особи - заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою.
Відповідно до ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
Стаття 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Стаття 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.
Відповідно до ст. 1 Закон України "Про іпотеку" іпотека – вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 3 вказаного Закону іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або строку дії іпотечного договору
Статтею 7 цього Закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Відповідно до ст. 11 Закону майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється із припиненням основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до ст. 33 вказаного Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 
       31 серпня 2006 року між ЗАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, яке в подальшому перейменоване в ПАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, та позичальником - ПСП «Агро-Союз був укладений кредитний договір №30-0730/02-01, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 6 000 000 грн., в порядку та на умовах, які встановлені цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути банку кредитні кошти на вказану суму, а також сплатити відповідні проценти та виконати всі інші зобов`язання згідно умов договору в термін до 30 серпня 2007 року. 
       У забезпечення виконання зобов`язання боржником ПСП «Агро-Союз» 25 грудня 2006 року між банком, як іпотекодержателем, та позивачем ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, було укладено договір іпотеки №50-1010/03/-01, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А., та зареєстрований в реєстрі за №2481, за умовами якого позивач зобов`язувався перед банком відповідати за виконання позичальником ПСП «Агро-Союз зобов`язань за кредитним договором №30-0730/02-01 від 31 серпня 2001 року належним йому на праві власності майном – комплексом будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Орленок», розташованого в АДРЕСА_1 , заставною вартістю 3 000 000 грн. (а.с.6-8).
       В укладеному між сторонами договорі іпотеки строк його дії не визначений.
       В п.7.8. договору іпотеки зазначено, що строк у межах якого Банк може звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності) встановлюється в 10 років.
       25 грудня 2006 року було накладено заборону на відчуження нерухомого майна, вказаного в іпотечному договорі, реєстровий номер №124 (а.с.8). 
       25 грудня 2006 року заборона зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон №4280292 приватним нотаріусом Питомцем В.А. (а.с.8). 
       Судом встановлено, позичальник ПСП «Агро-Союз» своїх зобов`язань за кредитним договором, не виконав в термін до 30 серпня 2007 року. 
       25 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. було вчинено виконавчий напис №2525 на підставі якого звернуто стягнення на майно комплексу будівель та споруд дитячого оздоровчого табору « АДРЕСА_3 », розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.35)
Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 посилався на те, що до теперішнього часу Банк не звертався до нього з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також про визнання права власності на предмет іпотеки, виконавчих проваджень стосовно нього на виконанні у виконавчій службі не перебувало та не перебуває, а також вважає, що сплинули терміни позовної давності стосовно будь-яких вимог банку до нього щодо заставленого майна, оскільки відповідно до 7.8 Договору іпотеки вказано, що для звернення до нього з позовом про захист своїх прав Банк може звернутись протягом не більше 10 років, вказана позовна давність встановлена з моменту закінчення терміну дії кредитного договору, тобто з 30 серпня 2007 року, тобто з моменту закінчення терміну дії кредитного договору пройшло майже 10 років (а.с.2-5).
       Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В укладеному між сторонами договорі іпотеки від 25 грудня 2006 року строк його дії не визначений.
В п.7.8. договору іпотеки зазначено, що строк у межах якого Банк може звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності) встановлюється в 10 років.
У кредитному договорі від 31 серпня 2006 року, укладеному між ЗАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, яке в подальшому перейменоване в ПАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, та позичальником - ПСП “Агро-Союз”, строк його дії визначений до 30 серпня 2007 року.
Встановлено, виконавчий напис, вчинений 25 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. №2525 на підставі якого було звернуто стягнення на майно комплексу будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Орленок», розташованого в АДРЕСА_1 не виконаний.
З листа Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції у Дніпропетровській області від 05 вересня 2019 року вбачається, що державним виконавцем 09 жовтня 2009 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса. 16 грудня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу за його письмовою заявою. Надати більш детальну інформацію не можуть у зв”язку із знищенням виконавчого провадження із закінченням терміну зберігання (а.с.135, 136).
Згідно довідки банку від 11 січня 2020 року у позичальника ПСП “Агро-Союз” наявна заборгованість за вказаним кредитним договором, яка становить — 6 000 000 грн. за кредитом та 234 704 грн. 82 коп. за процентами (а.с.157).
Відповідно до даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність вказаного підприємства припинена на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2012 року у справі № 38/5005/6635/2012 про визнання ПСП «Агро-Союз» код ЄДРПОУ 337048880 банкрутом в Єдиний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис №12141170012000155 від 17 грудня 2013 року про припинення діяльності підприємства (а.с.11-14). 
З огляду на поняття застави (іпотеки) як засобу забезпечення виконання зобов`язання, укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) бере на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із відповідного державного реєстру.
       Оскільки покладення цих ризиків на особу, яка видала забезпечення, відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме із кредитором, то всі узяті ризики слід покладати на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Ліквідація боржника не повинна припиняти обов`язок заставодавця (іпотекодавця) із несення цих ризиків, якщо інше не передбачено договором між кредитором та заставодавцем (іпотекодавцем).
       Отже, сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору застави (іпотеки), укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником, якщо до цього заставодержателем (іпотекодержателем) було реалізовано його право на звернення стягнення на передане в заставу (іпотеку) майно.
       Доказів на підтвердження того, що зобов`язання за кредитним договором №30-0730/02-01 від 25 грудня 2006 року було виконано в повному обсязі позивачем суду не надано. 
       Суд першої інстанції на вищезазначене належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог позивача про визнання припиненим договору іпотеки та зняття заборони відчуження з іпотечного майна.
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ПАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк” слід задовольнити, рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк” – задовольнити.
        Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомець Василь Антонович про припинення договору іпотеки зняття заборони відчуження нерухомого майна - скасувати.
       У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк”, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус 
Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомець Василь Антонович про припинення договору іпотеки, зняття заборони відчуження нерухомого майна — відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя 
Судді