Номер провадження: 33/813/635/20
Номер справи місцевого суду: 521/4238/20 
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю.В. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., 
при секретарі: Фабіжевській Т.С., 
за участю: ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_2 та Псьоти В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №313729, ОСОБА_3 18 лютого 2020 року о 09.20 год., керуючи автомобілем Daewoo Lanos д/н НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Розкидайлівській, 2, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , який переходив проїзну частину на перехресті, внаслідок чого пішохід отримав тілесні ушкодження. Такими діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП (а. с. 1).
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, та стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 гривень (а. с. 15-16).
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 06 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій зазначає, що накладене на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу не є достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 аналогічних адміністративних правопорушень у подальшому, також зазначено, що правопорушник так і не компенсував потерпілому спричинену матеріальну та моральну шкоду, витрати на лікування та подальшу реабілітацію, тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а. с. 18-24).
Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Гудкова С.О., які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити та ОСОБА_3 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно п. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Визнаючи виним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставини, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.
Крім того, доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під сумнів ніким не ставиться та учасниками провадження не оспорюється. 
Потерпілий   ОСОБА_1   оскаржує  постанову  Малиновського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року в частині призначеного  ОСОБА_3  адміністративного стягнення, що фактично йдеться про зміну постанови суду першої інстанції, а тому згідно вимог п. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах вимог апеляційної скарги.
Згідно апеляційної скарги, ОСОБА_1 просить апеляційний суд посилити накладене на ОСОБА_3 адміністративне стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, однак, вимоги апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не можуть бути задоволенні апеляційним судом, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Санкція вищезазначеної статті передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Отже, позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік є найсуворішим видом адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, та застосовується лише у виняткових випадках.
Згідно ст. ст. 23-24 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення;  грошей,  одержаних  внаслідок  вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Визнаючи виним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки правопорушення, його наслідки, оскільки такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для виховання особи, а також запобіганню ним вчинення нових правопорушень накладення.
Крім того, згідно п. п. 8-9 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
Отже, суд апеляційної інстанції не наділений повноваження погіршити становище правопорушника та призначити йому більш суворе адміністративне стягнення.
Таким чином, оскільки суд першої інстанції призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП в межах санкції зазначеної статті, а саме у вигляді штрафу, яке згідно ст. 24 КУпАП є менш суворим в порівнянні з позбавленням права керування транспортними засобами, та відповідно до вимог п. 9 ст. 294 КУпАП, у апеляційного суду відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 ..
Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.
Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький