УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАНИ
13 травня 2020 року
м. Київ
справа № 586/340/16-к
провадження № 51-1534 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Середино-Будського районного суду Сумської області від 04 червня 2019 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року, 
встановив:
Ухвалою Середино-Будського районного суду Сумської області від 04 червня 2019 року заяву захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 про перегляд вироку Середино-Будського районного суду Сумської області від 25 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року ухвалу Середино-Будського районного суду Сумської області від 04 червня 2019 року залишено без змін.
У своїй касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки свідком ОСОБА_6 під час розгляду справи Середино-Будським районним судом Сумської області були надані завідомо неправдиві, суперечливі показання. Засуджений вважає, що ці обставини мають суттєве значення для встановлення істини у справі, могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду першої інстанції під час судового розгляду. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних міркувань.
Згідно з частиною 2 статті 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК) нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути. 
Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. Перегляд судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, він не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених частиною 2 статті 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
Зі змісту касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 убачається, що під нововиявленими обставинами він розуміє завідомо неправдиві показання свідка ОСОБА_6 , які було покладено в основу вироку Середино-Будського районного суду Сумської області від 25 лютого 2014 року. 
Відповідно до процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, підставою її здійснення є одна з визначених у частині 2 статті 459 КПК обставин, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування. З огляду на те, що за завідомо неправдиві показання свідка статтею 384 КК передбачено кримінальну відповідальність, належним засобом доказування існування викладених у касаційній скарзі адвоката обставин слід вважати відповідне процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти. Проте належного підтвердження доводів щодо надання свідком завідомо неправдивих показань засуджений суду не надав.
Так, перевіривши вказані захисником доводи та надавши їм належну правову оцінку, Середино-Будський районний суд Сумської області в ухвалі від від 04 червня 2019 року обґрунтовано дійшов висновку про залишення заяви захисника ОСОБА_5 без задоволення.
Вказані обставини були предметом перевірки Сумським апеляційним судом, який відповідною ухвалою від 05 лютого 2020 року за результатами перегляду ухвали Середино-Будський районний суд Сумської області від 04 червня 2019 року також обґрунтовано відмовив у задоволенні апеляційних скарг сторони захисту, з чим погоджується і суд касаційної інстанції.
Таким чином, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність або істотних порушень вимог кримінального процесуального закону,  як підстав для скасування оскаржуваних судових рішень,  Судом не встановлено.
Суд зауважує, до Касаційного кримінального суду вже надходили ідентичні касаційні скарги від захисників засудженого ОСОБА_4 на зазначені судові рішення, відповідно до чого Верховним Судом винесено ухвали від 25 березня 2020 року та 28 квітня 2020 року про відмову у відкритті касаційного провадження за відсутності підстав для задоволення вимог, викладених у касаційних скаргах.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись частиною 2 статті 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Середино-Будського районного суду Сумської області від 04 червня 2019 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року.
Ухвала Суду остаточна й оскарженню не підлягає.
Судді: 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3