Постанова
Іменем України
 
22 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 265/5305/18
провадження № 61-13782св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Русинчука М. М. (суддя-доповідач),
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго»,
розглянув у судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2019 року в складі судді                 Шиян В. В. та постанову Донецького апеляційного суду від 05 червня               2019 року у складі колегії суддів: Попової С. А., Баркова В. М.,                   Мироненко І. П.,
ВСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог
В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»), правонаступником якого є АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», про скасування рішення комісії відповідача з розгляду акта про порушення № 011410, оформленого протоколом № 13/3 від 03 травня 2018 року, яким позивачу нараховано збитки за недообліковану електроенергію в розмірі 264 010,57 грн.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного суду від 05 червня 2019 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про скасування протоколу № 13/3 від 03 травня 2018 року з розгляду акта про порушення правил користування електроенергією закрито.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і взагалі не підлягає судовому розгляду, оскільки обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу засідання комісії відповідача щодо розгляду акта про порушення правил користування електроенергією, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків, а є різновидом претензії, що свідчить про відсутність спору та права, яке підлягає судовому захисту. Суди дійшли висновку, що обраний позивачем спосіб захисту сам по собі не сприяє ефективному відновленню ймовірно порушеного права.
Вимоги та доводи касаційної скарги
У липні 2019 року представник позивача подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження, оскільки він як споживач електроенергії відповідно до пункту 6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31 липня 1996 року має право оскаржити рішення комісії в суді. Крім того, на думку позивача, посилання судів на правові позиції Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц є помилковими, оскільки спірні правовідносини у вказаних та у цій справі є різними.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано справу            з Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області.
Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2020 року призначено до судового розгляду.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Позиція Верховного Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Згідно з пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН) акт про порушення яких став підставою для прийняття оскаржуваного позивачем рішення, оформленого протоколом. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Якщо між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.
З огляду на викладене, спірним є питання незгоди споживача із рішенням енергопостачальника, оформленого протоколом, про нарахування вартості необлікованої електричної енергії на підставі зафіксованого в акті порушення ПКЕЕН, що спонукало ОСОБА_1 звернутись із цим позовом до суду з вимогою про скасування рішення комісії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» оформленого протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕН,  яким позивачу нараховано збитки за недообліковану електроенергію в розмірі 264 010,57 грн. При цьому обраний позивачем спосіб захисту свого права, яке він вважає порушеним, не суперечить встановленому законодавством порядку вирішення спірних питань, що можуть виникнути між побутовим споживачем і енергопостачальником, перелік яких не є вичерпним.
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19).
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) зазначила, що «вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача».
У справі, яка розглядається, ОСОБА_1 просив скасувати рішення комісії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», оформлене протоколом № 13/3 від                       03 травня 2018 року, з розгляду акта про порушення позивачем                          ПКЕЕН № 011410.
Отже, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги за своїм змістом підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а висновок судів про те, що ці вимоги не можуть бути предметом судовому розгляду, є помилковим.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Оскільки оскаржені судові рішення ухваленні з порушенням норм процесуального права (пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України), ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду необхідно скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 411 (в редакції, чинній станом на 07 лютого               2020 року), 406, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 05 червня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                               М. М. Русинчук 
Судді                                                                                                 Н. О. Антоненко
                                                                                                     І. О. Дундар 
                                                                                                     В. І. Журавель
 Є. В. Краснощоков