П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6182/19	
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді - доповідача - Стас Л.В.
суддів – Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,
за участі секретаря – Худика С.А.,
за участі представника апелянта – Балена Т.А.,
за участі представника відповідача – Пояркової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Одеса" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року по справі за позовом Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Одеса" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДП "Автотрейдінг-Одеса", звернувся з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі – відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області №0069725106 від 31.05.2019 р., яким до підприємства застосовано штрафні санкції за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
В обґрунтування позову зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області, яким застосовано до підприємства штраф на підставі пп.120-1.1 ст. 120ПК України, прийнято, на його думку, за відсутності підстав, передбачених вказаною нормою Закону, що свідчить про протиправність прийнятого податкового повідомлення - рішення. Крім того, позивач зазначив про те, що спірне податкове повідомлення – рішення прийнято з порушенням порядку, встановленого Законом. Так, підприємством було подано податковому органу заперечення на акт перевірки, однак вказане заперечення протиправно було розглянуто відповідачем за відсутності представника підприємства, більш того, відповідачем було порушено строк розгляду заперечень та скарги позивача на акт перевірки. Отже, вказані порушення свідчать про перевищення податковим органом наданих Законом повноважень та є додатковою підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року в задоволенні позову Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Одеса"– відмовлено.
В апеляційній скарзі, ДП "Автотрейдінг-Одеса", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року та прийняти нове - про задоволення позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, посилаючись на доводи, які ідентичні доводам викладеним у позовній заяві, наголошує на тому, що судом першої інстанції не звернуто увагу на тому, що трактування п.120-1.1 та п.120-1.2 ст. 120-1ПК України стосовно застосування звільнення від штрафних санкцій виключно до податкових накладних двох видів, а саме: податкова накладна, що не надається отримувачу (покупцю), складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, та податкова накладна, що не надається отримувачу (покупцю), складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою, буде таким, що суперечить нормам податкового законодавства, оскільки податкова накладна, складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою, не визначена серед податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю). Також апелянт наголошував на протиправності спірного податкового повідомлення-рішення з підстав порушення податковим органом порядку розгляду його заперечень та скарги.
Відповідач, ГУ ДФС в Одеській області, у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, які узгоджуються з висновками суду першої інстанції, зазначає про безпідставність апеляційної скарги, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ДП "Автотрейдінг-Одеса", а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року - залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС в Одеській області відповідно до п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І та у порядку ст.76 розділу ІІ Податкового кодексу України та пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, дата виписки яких припадає на 2017 - 2018 рр., за результатами якої складено Акт №536/15-32-51-06-31976605 від 04.02.2018р. (т.1, а.с. 13).
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ст. 201 ПК України у зв`язку із порушенням термінів реєстрації 86 податкових накладних за 2017, 2018 рр. в Єдиному реєстрі податкових накладних із затримкою граничних термінів реєстрації податкових накладних.
21 лютого 2019 року ДП «Автотрейдінг-Одеса» було надано до ГУ ДФС в Одеській області заперечення до акту перевірки (т.1, а.с. 19).
Листом від 01.03.2019р. за вих. №4190/10/15-32-51-06 товариству було надано відповідь щодо результатів розгляду заперечень та повідомлено про залишення висновків акту перевірки без змін, а заперечень – без задоволення (т.1, а.с. 22-27).
На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №0069725106 від 31.05.2019р., згідно з яким до дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Одеса» застосовано штраф у розмірі 87533,67 грн. (т.1, а.с. 30-33).
Також судом встановлено, що 12 липня 2019 року ДП «Автотрейдінг-Одеса» направлено до Державної фіскальної служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення №0069725106 від 31.05.2019р. (т.1, а.с. 36-43).
Рішенням Державної фіскальної служби України від 02.08.2019р. продовжено строк розгляду зазначеної скарги позивача до 14.09.2019р. (т.1, а.с. 44).
Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 16.09.2019р. податкове повідомлення-рішення №0069725106 від 31.05.2019р. залишено без змін, скаргу - без задоволення (т.1, а.с. 47-48).
Вважаючи протиправними дії контролюючого органу та податкове повідомлення-рішення про застосування штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність одночасно двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою). Також суд дійшов висновків, що зазначені позивачем порушення контролюючим органом порядку розгляду заперечень не спростовують факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а тому не впливають на вирішення спору.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду, з таких мотивів.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.
Відповідно до пункту   201.10 статті  201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. 
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно п.120 -1.1 ст.120 -1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого  статтею 201  цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких     податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.  
Тобто, колегія суддів також вважає, що для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.
Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
Згідно матеріалів справи, податкові накладні, що зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), містять код ставки податку на додану вартість “ 20”, що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість за ставкою 20%, а не за нульовою ставкою.
За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зареєстровані позивачем податкові накладні не можуть бути віднесені до податкових накладних, порушення граничних термінів реєстрації яких, відповідно до пункту 120-1.1 статті 120 -1 Податкового кодексу України не є підставою для накладення штрафу.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року по справі №816/1488/17, від 11.12.2018 року по справі № 807/68/18. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновків суду першої інстанції щодо необхідності обов`язкової наявності двох складових для звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.
Доводи апеляційної скарги що ґрунтуються на тлумаченні апелянтом норм Податкового кодексу України, зокрема, норм п.120-1.1 ст. 120-1 цього Кодексу, колегія суддів вважає такими, що ґрунтуються на вибірковому та помилковому розумінні норм права.
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо не прийняття до уваги судом першої інстанції уваги тому факту, що спірне податкове повідомлення – рішення прийнято контролюючим органом з порушенням порядку, встановленого Законом, колегія суддів зазначає таке.
Згідно матеріалів справи, 21.02.2019р. до Головного управління ДФС в Одеській області надійшли заперечення ДП «Автотрейдінг-Одеса» до акту перевірки. За результатами розгляду зазначених заперечень позивачу надано відповідь від 01.03.2019р., якою залишено висновки акту перевірки без змін, а заперечення - без задоволення.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції доречно зазначено, що враховуючи наявність факту порушення позивачем вимог ст. 201 ПК України у зв`язку із порушенням термінів реєстрації 86 податкових накладних за 2017, 2018 рр. в Єдиному реєстрі податкових накладних із затримкою граничних термінів реєстрації податкових накладних, розгляд заперечень на акт перевірки за відсутності представника позивача не є обставиною, що впливає на вирішення спору, оскільки не спростовує обов`язку ДП «Автотрейдінг-Одеса» здійснювати реєстрацією податкових накладних в ЄРПН в строки визначені ПК України, а також обов`язку сплатити штраф за допущене порушення податкового законодавства.
Наведене узгоджується з нормами ст. 67 Конституції України, згідно з якими кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірі та порядку, встановлених законом. Тому процедурні порушення, допущені контролюючим органом, не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов`язку.
Також, на думку колегії суддів, безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо порушення контролюючим органом строку прийняття рішення за результатом розгляду поданої підприємством скарги на податкове повідомлення-рішення від 31.05.2019 року, з огляду на таке.
Згідно матеріалів справи, рішенням Державної фіскальної служби України від 02.08.2019р. (вих. № 37119/6/99-99-11-06-01-25) з посиланням на приписи п.56.9 ст. 56 ПК продовжено строк розгляду скарги ДП «Автотрейдінг-Одеса» від 12.07.2019р. № 221 (вх. до ДФС № 29793/6 від 17.07.2019р.) до 14.09.2019р. включно (т.1, а.с. 44), що припадає на суботу.
При цьому, рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги датовано 16.09.2019р., що припадає на понеділок, а отже скаргу платника було розглянуто в межах строків, визначених ПК України, оскільки, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Враховуючи викладене на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, щодо відсутності підстав для скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області №0069725106 від 31.05.2019 р., яким до ДП "Автотрейдінг-Одеса" застосовано штрафні санкції за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції  відсутні.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 
Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Одеса"– залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року по справі за позовом Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Одеса" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту судового рішення28.05.2020р. 

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Шеметенко Л.П.    Турецька І.О.