ПОСТАНОВА
Іменем України

10 квітня 2020 року 
м. Київ
справа № 686/4651/17
адміністративне провадження № К/9901/20130/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2017р. (суддя - Логінова С.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017р. (судді - Гонтарук В.М., Біла Л.М., Граб Л.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:
визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 11.10.2016р. зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії періоди роботи на посаді тракториста з 01.05.1977р. по 25.04.1980р., з 01.06.1983р. по 30.06.1983р., з 11.11.1997р. по 19.11.1997р., з 01.01.1998р. по 28.02.1998р., 01.12.1998р. по 31.03.1999р., з 01.05.1999р. по 30.06.1999р., з 01.08.1999р. по 30.09.1999р., з 01.11.1999р. по 31.12.1999р., та період проходження строкової військової служби з 26.04.1980р. по 27.04.1982р.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно не зараховано до його пільгового стажу спірні періоди роботи трактористом, оскільки такі дані містить його трудова книжка, а також архівні довідки. Посилається на те, що його пільговий стаж складає більше 20 років, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважає, що відмовляючи у зарахуванні спірного періоду роботи з підстав відсутності даних про заробітну плату за цей період відповідач діяв протиправно та не у відповідності вимогам закону.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2017р., яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017р., позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 11.10.2016р., зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, періоди роботи на посаді тракториста з 01.05.1977р. по 25.04.1980р., з 01.06.1983р. по 30.06.1983р., з 11.11.1997р. по 19.11.1997р., з 01.01.1998р. по 28.02.1998р., з 01.12.1998р. по 31.03.1999р., з 01.05.1999р. по 30.06.1999р., з 01.08.1999р. по 30.09.1999р., з 01.11.1999р. по 31.12.1999р. та період проходження строкової військової служби з 26.04.1980р. по 27.04.1982р.
З ухваленими у справі рішеннями не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в     якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що позивач працював на посаді «механізатора», а не «тракториста-машиніста». Протилежного первинними документами не підтверджено. Крім того, позивачем не надано довідок уточнюючих характер виконуваних робіт. За відсутності таких документів, підтвердити спірний період роботи заявника неможливо, а тому рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є правомірним.
Також посилається на відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу часу навчання у професійному технічному навчальному закладі у зв`язку із відсутністю уточнюючої довідки за вказаний період, а також час перебування громадян на військовій службі, оскільки дана норма закону стосується пенсійного забезпечення осіб офіцерського складу.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши 55-річного віку, 09.02.2017р. звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно записів атестату №1423 від 23.08.1978р. та листка успішності до атестату Чорноострівському ССПТУ-9 Хмельницької області позивач проходив навчання у технічному училищі у період з 01.09.1977р. по 23.08.1978р. за спеціальністю «тракторист-машиніст третього класу». (а.с. 10)
Згідно записів трудової книжки та військового білету серії НОМЕР_1 позивач з 26.04.1980р. по 06.05.1982р. проходив військову службу в рядах Радянської армії.
У Архівній довідці Комунального підприємства «Об`єднаний трудовий архів сіл» від 18.10.2016р. №623 зазначено про те, що позивач працював у колгоспі ім. Ілліча протягом 1977 - 1980 років, у 1978 році - на посаді механізатора. (а.с. 17)
У іншій Архівній довідці Комунального підприємства «Об`єднаний трудовий архів сіл» №622, виданого в цей же день 18.10.2016р., зазначено про те, що позивач працював у колгоспі ім. Ілліча у період з 1977 по 1980 рік, однак посаду не зазначено. (а.с. 17)
Відповідно до архівних довідок Архівного відділу Хмельницької міської ради від 02.11.2016р. №Д-01-31-37287-16 позивач працював на посаді тракториста на Хмельницькому міжгосподарському тепличному комбінаті у     1982 - 2000 роках. Наказом Хмельницького міжгосподарського тепличного комбінату від 16.06.1982р. №85-к позивач був прийнятий на роботу трактористом з 16.06.1982р., а наказом від 27.11.2000р. №34-к звільнений з цієї посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із банкрутством підприємства з 27.11.2000р. Документи щодо атестації робочих місць, умов праці, уточнюючий характер роботи, перелік виробництв, робіт, професій, посад працівників, яким підтверджено прав на пільгову пенсію, Хмельницького міжгосподарського тепличного комбінату на зберігання до архівного відділу Хмельницької міської ради не надходили. (а.с. 18 - 20)
Згідно Архівної довідки архівного сектору Хмельницької районної державної адміністрації від 03.11.2016р. №863, виданої позивачу, повідомлено про те, що у протоколах правлінь та загальних зборів членів колгоспу ім. Ілліча с. Антонівка Хмельницького району за 1978 рік відомості щодо прийняття його в члени колгоспу та на роботу трактористом не виявлено. Також відсутня інформація щодо звільнення позивача у 1980 році. У протоколі №2 засідання правління колгоспу ім. Ілліча від 28.01.1980р. значиться відпустка 18 робочих днів позивачу, як механізатору, за 1979 рік. (а.с. 18)
Відповідно до Акту перевірки достовірності видачі документів про стаж та заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії від 09.12.2016р. №715 встановлено, що посада позивача за 1977 - 1980 роки у даних книгах обліку розрахунків по оплаті праці №1 колгоспу ім. Ілліча не значиться. (а.с. 35 - 36)
Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.12.2016р. №20 відповідно до записів трудової книжки, архівної довідки про стаж, копії особової картки форми Т-2 позивачу зараховано до пільгового стажу періоди роботи на посаді тракториста з 16.06.1982р. по 31.05.1983р., з 01.07.1983р. по 10.11.1997р., 20.11.1997р. по 31.12.1997р., з 01.03.1998р. по 30.11.1998р., з 01.04.1999р. по 30.04.1999р., з 01.07.1999р. по 31.07.1999р., з 01.10.1999р. по 31.10.1999р., з 01.01.2000р. по 27.11.2000р., тобто 17 років 4 місяці 5 днів. (а.с. 15)
При цьому відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи з 01.06.1983р. по 30.06.1983р., з 11.11.1997р. по 19.11.1997р., з 01.01.1998р. по 28.02.1998р., з 01.12.1998р. по 31.03.1999р., з 01.05.1999р. по 30.06.1999р., з 01.08.1999р. по 30.09.1999р., з 01.11.1999р. по 31.12.1999р., оскільки відсутнє нарахування заробітної плати.
Листом від 11.01.2017р. №721/03 відповідач повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки його пільговий стаж роботи становить 17 років 4 місяці 5 днів. (а.с. 12)
Листом відповідача від 20.02.2017р. №10666 позивача також повідомлено про неможливість зарахувати до його пільгового стажу період роботи з травня 1977р. по червень 1980р. в колгоспі ім. Ілліча у звязку із відсутністю уточнюючої довідки. (а.с.13)
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що спірний період роботи позивача підлягає зарахуванню до його пільгового стажу роботи, що в свою чергу дає останньому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому відсутність первинних документів про характер роботи позивача та про нарахування заробітної плати у окремих місяцях не може бути визнана належними підставами, що свідчать про відсутність у особи права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Крім того, суди виходили з того, що час проходження позивачем строкової військової служби також підлягає зарахуванню до пільгового стажу відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки на момент призову на військову службу останній проходив навчання за фахом у професійно-технічному навчальному закладі.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і є безпідставними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської  продукції  в  колгоспах,  радгоспах,  інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Згідно статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, за  відсутності  трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні  необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження  трудового  стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки  і  відомості  на  видачу  заробітної  плати, посвідчення,  характеристики,  письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх  виконання  та  інші  документи,  які  містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
В ході розгляду справи судами встановлено факт роботи позивача протягом більше 20 років на посаді тракториста-машиніста та факт його безпосередньої зайнятості в колгоспі у виробництві сільськогосподарської продукції, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Крім того, оскільки позивач був призваний на службу в армію з посади, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому за правилами частини 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» такий період також підлягає зарахуванню при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 25.09.2018р. у справі №426/1006/16-а і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норм матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2017р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук