УХВАЛА

19 травня 2020 року   
Київ
справа №280/5430/18
адміністративне провадження №К/9901/12255/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
перевіривши касаційну скаргу  Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020 у справі №280/5430/18 за позовом Приватного підприємства «Войніков і Ко» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,  ,
ВСТАНОВИВ:
06.05.2020 до суду надійшла касаційна скарга  Головного управління ДФС у Запорізькій області   (далі - ГУ ДФС)  на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ГУ ДФС на  рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 01.07.2019.
З касаційної скарги вбачається, що  ухвалою  Третього апеляційного адміністративного суду від  19.03.2020   апеляційну скаргу ГУ ДФС у цій справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням інших обґрунтованих причин для такого поновлення . Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало зокрема те, що апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання та наведені скаржником підстави для його поновлення визнані судом неповажними, з огляду на наступне. 
Відповідно до частини першої  статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційним судом встановлено, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 01.07.2019 подано  18.03.2020 , тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.  При цьому, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.08.2019 апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору. Ухвалою апеляційного суду від 27.08.2019 за клопотанням ГУ ДФС було продовжено строк для усунення недоліків. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2019 у задоволенні клопотань ГУ ДФС про продовження строку на усунення недоліків відмовлено, апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків. 
У клопотанні про поновлення строку відповідачем зазначено, що  вперше апеляційна скарга подана у строки, встановлені процесуальним законодавством, проте у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору, апеляційну скаргу було повернуто, що є об`єктивною причиною пропуску такого строку. Разом з тим обставини, що слугували підставою для повернення первинної апеляційної скарги на теперішній час відсутні, що дає підстави для поновлення строку.  
Апеляційний суд, оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження дійшов висновку, що зазначені ГУ ДФС причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними, оскільки  не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень. Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку. Також суд зазначив, що заявник не наводить поважних підстав, які унеможливили реалізацію права на повторне звернення (після постановлення 13.09.2019 ухвали про повернення скарги заявнику) до суду з апеляційною скаргою в найкоротші строки. 
Як вбачається з оскаржуваної ухвали  Третього апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020 на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції  02.04.2020   ГУ ДФС подало клопотання, в якому просило  поновити строк на апеляційне оскарження з тих самих підстав, які вже Судом були оцінені та визнані неповажними ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що  поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. В той же час, таких доводів апелянтом не наведено. Неспроможність відповідача належним чином організувати фінансування витрат на оплату судового збору, не може бути поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки  вперше апеляційну скаргу було подано в строки, визначені процесуальним законодавством, проте у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору, апеляційну скаргу було повернуто. Просить врахувати, що з боку ГУ ДФС не було допущено процесуальної бездіяльності, а подання апеляційної скарги вперше, вдруге, є свідченням того, що він намагався вчинити всі залежні від нього процесуальні дії для реалізації права на апеляційне оскарження. Звертає увагу на конституційне закріплення права на апеляційне і касаційне оскарження судового рішення. 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки  наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовано визнано неповажними та на пропозицію суду апелянт не навів інших поважних підстав для цього. 
Поряд суд касаційної інстанції зазначає, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.
Посилання ГУ ДФС на те, що судові рішення є незаконними і скарга має бути прийнята судом задля реалізації права відповідача на апеляційне оскарження не свідчать про наявність у суб`єктів владних повноважень безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати сторонам такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин. При цьому, сама сплата судового збору за подання апеляційної скарги без належного обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду, не є належним усуненням недоліків касаційної скарги в розумінні КАС України.
Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020 у справі №280/5430/18 . 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон
М.Б. Гусак 
 Є.А. Усенко ,
Судді Верховного Суду