УХВАЛА

28 квітня 2020 року 
Київ
справа №640/12996/19
адміністративне провадження №К/9901/11048/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Стеценка С.Г., 

перевіривши касаційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 640/12996/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Констракшн» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів,-
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Смайл Констракшн» (далі - ТОВ «Смайл Констракшн») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі - Департамент ДАБІ у Київській області), у якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту ДАБІ у Київській області №  162П від 03  червня 2019  року про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва магазину продовольчих та непродовольчих товарів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район , с . Лісники, вул. Ватутіна, 164 щодо ТОВ «Смайл Констракшн»;
- визнати протиправним та скасувати припис №  С-0506/3 від 05  червня 2019  року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, виданий Департаментом ДАБІ у Київській області;
- скасувати Постанову №  З-1806/1010-1071/0 від 18  червня 2019  року про накладення на ТОВ «Смайл Констракшн» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 57 630 грн 00 копійок, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Київській області Бутківським О.М.; 
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту ДАБІ у Київській області №  180П від 19  червня 2019  року про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва магазину продовольчих та непродовольчих товарів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район , с . Лісники, вул. Ватутіна, 164 щодо ТОВ «Смайл Констракшн»;
- визнати протиправним та скасувати припис №  С-2106/5 від 21  червня 2019  року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, виданий Департаментом ДАБІ у Київській області;
- скасувати Постанову №  З-0407/3/1010-1416/02 від 04  липня 2019  року про накладення на ТОВ «Смайл Констракшн» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у розмірі 30 105 грн 00 копійок, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Київській області Бутківським О.М.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 02 грудня 2019 року відмовив у задоволенні позову.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 05 березня 2020 року скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив позов у повному обсязі.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції розглянули справу за правилами загального позовного провадження.
Вважаючи постанову суду апеляційної інстанції такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального права, відповідач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 21 квітня 2020 року.
При вивченні матеріалів касаційної скарги, суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам статей 328, 330 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 2 якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланнями на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини 2 цієї статті, у ній не зазначено передбачені статтею 328 цього Кодексу підстави, а аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи та зібраним по справі доказам судами першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхиленні ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Отже, касаційна скарга за формою та змістом не відповідає положенню пункту  4  частини 2 статті 330 КАС України, позаяк в ній не зазначено та не визначено підстав (підстави), передбачених статтею 328 КАС України.
Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною  4  статті 328 КАС України, є залишення такої скарги без руху.
Крім того, відповідно до частини 4 статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Всупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №  3674-VI).
Одночасно з касаційною скаргою скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу касаційної скарги, посилаючись на те, що для сплати судового збору Департаменту ДАБІ у Київській області, що є територіальним органом - структурним підрозділом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, необхідний додатковий час для проведення процедури перерахування бюджетних коштів з розрахункового рахунку Державної архітектурно-будівельної інспекції України.
Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до статті 8 вказаного Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.
Зважаючи на те, що вищезазначені умови, за наявності яких скаржника можливо було б звільнити від сплати судового збору чи відстрочити його сплату, відсутні і враховуючи те, що звільнення, відстрочення та розстрочення, зменшення розміру судового збору суб`єкту владних повноважень може розцінюватися, як надання суб`єкту владних повноважень певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати відповідний збір.
Таким чином, суд вважає, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.
Щодо розміру судового збору слід зазначити таке.
За змістом підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У частині 1 статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
На момент звернення з позовом (2019 рік) відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду юридичною особою позову немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання до адміністративного суду юридичною особою позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
При зверненні з позовом до суду в 2019 році юридичною особою заявлено 2 позовні вимоги майнового характеру та 4 позовні вимоги немайнового характеру.
Законом України від 23 листопада 2018 року №  2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019рік" визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року на рівні 1921 грн.
Судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом, який містить дві позовні вимоги майнового характеру на загальну суму 87735 грн та 4 позовні вимоги немайнового характеру, поданим юридичною особою в 2019 році складав 9605 грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 19210 грн (9605*200% = 19210).
Для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 19210 грн за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) -288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - судовий збір (Верховний Суд, 055), призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Також установлено, що касаційна скарга від імені Департаменту ДАБІ у Київській області подана за підписом представника Сапсай Марини Юріївни.
На підтвердження повноважень представника до касаційної скарги надано копію довіреності від 10 квітня 2020 року за № 40-702-10/2896-20, якою Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Голови Васильченка Юрія Миколайовича, який діє на підставі Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294, уповноважує головного спеціаліста - юрисконсульта відділу правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сапсай Марину Юріївну представляти інтереси Держархбудінспекції у місцевих судах, апеляційних судах, Верховному Суді під час розгляду справ за участю Держархбудінспекції, її посадових осіб та територіальних органів - структурних підрозділів апарату, в органах виконавчої служби та правоохоронних органах.
Таким чином, касаційна скарга від імені Департаменту ДАБІ у Київській області - суб`єкта владних повноважень, подана до Верховного Суду 17 квітня 2020 року представником, на підтвердження повноважень якого надано копію довіреності.
Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.
30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02 червня 2016 року № 1401-VIII.
Підпунктом 11 пункту 161 "Перехідні положення" Конституції України передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень провадження у вказаній вище справі відкрито 18 липня 2019 року.
У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що Сапсай Марина Юріївна має статус адвоката і такого документа до касаційної скарги не додано.
Таким чином, до касаційної скарги не надано належних доказів того, що особа, яка підписала касаційну скаргу, має повноваження представника.
Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 55 КАС України (в редакції, чинній станом на дату звернення з касаційною скаргою) сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.
Отже, законодавець розмежував поняття "самопредставництво" та "представництво інтересів", які, відповідно, передбачають участь, зокрема, юридичної особи незалежно від порядку її створення у справі через свого керівника, іншу уповноважену особу відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) або через представника.
Суд звертає увагу, що представником в силу положень статтей 1311, 1312 Конституції України може бути виключно прокурор або адвокат.
Виходячи з положень частини 3 статті 55 КАС України самопредставництво органу місцевого самоврядування у справі може здійснюватися визначеним у цій нормі процесуального законодавства колом осіб.
Таким чином, у разі здійснення самопредставництва, повноваження особи, яка підписує касаційну скаргу, мають бути підтверджені, зокрема: статутом, положенням, трудовим договором (контрактом), відомостями про займану посаду.
До касаційної скарги не надано доказів того, що Сапсай Марина Юріївна , яка підписала касаційну скаргу, має статус адвоката, та не надано доказів наявності у неї повноважень на самопредставництво Департаменту ДАБІ у Київській області.
Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Підстав, які не викликають сумнівів та є достатніми для застосування пункту  1  частини 5 статті 332 КАС України до касаційної скарги, судом не встановлено.
Отож, при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов висновку, що до скарги підлягає застосування положення частини  2  статті  332  КАС  України, а касаційна скарга - залишенню без руху, оскільки, в даному випадку, суд не має достатніх відомостей для перевірки повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу, що пов`язано з ненаданням до скарги доказів на підтвердження таких повноважень в розумінні статті 55 КАС України.
Частиною 8 статті 59 КАС України передбачено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Верховний Суд визнає, що перевірка повноважень представника сторони та подання суду документів, що іх підтверджують, переслідує очевидну законну мету - забезпечити належне відправлення правосуддя.
Крім того, Верховний Суд наголошує на тому, що повернення заяв (скарг) за наявності у суду процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи відповідних повноважень під час розгляду справи (скарги) містить ознаки зайвого формалізму та ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині 1 статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
З урахуванням викладеного, заявник касаційної скарги повинен виправити її недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху шляхом подання до суду касаційної інстанції виправленої касаційної скарги із зазначенням: які саме норми матеріального права неправильно застосовано судом (судами) у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення, надання доказів на підтвердження повноваження особи, яка підписала скаргу, на представництво або самопредставництво Департаменту ДАБІ у Київській області та надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.
Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 248, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - залишити без руху.
Надати Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали не пізніше 10 дня з дня закінчення карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали шляхом подання виправленої касаційної скарги та її копій у кількості учасників справи із зазначенням: які саме норми матеріального права неправильно застосовано судом (судами) у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення, надання доказів на підтвердження повноваження особи, яка підписала скаргу, на представництво або самопредставництво та подання документа про сплату судового збору.
Роз`яснити, що у разі неусунення зазначених недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк, скарга буде повернута заявнику.
Надіслати скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                            Л.В. Тацій
Судді                                                            С.Г. Стеценко
                                                                                                                     Т.Г. Стрелець