ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року	Львів	Справа № 344/744/20 пров. № А/857/3598/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                             Судової-Хомюк Н.М., Ільчишин Н.В., 
за участю секретаря судового засідання                    Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Салітри Ольги Володимирівни на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 березня 2020 року (головуючий суддя Татарінова О.А., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Салітри Ольги Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Салітри Ольги Володимирівни про скасування постанови.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 березня 2020 року позов задоволено, скасовано постанову № П 92-19 від 24.12.2019 винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту ДАБІ в Полтавській області Салітрою Ольгою Володимирівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, а провадження у справі закрито.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу №2 - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Салітра О.В. оскаржила його в апеляційному порядку та просить його скасувати і постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В апеляційній скарзі зазначає, що пунктом 16 Порядку 553 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Водночас п. 17 визначено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).
Абзацом 2 пункту 6 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244 встановлено, що днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного суб`єкта містобудування.
Окрім того, відповідно до пункту 18 Порядку 553 керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акту. Один примірник акту перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.
Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно - будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.
Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно - будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акту.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням (пункт 21 Порядку 533).
З огляду на це апелянт вважає, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акту перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Перевірка проводиться у присутності суб`єкта містобудівної діяльності або його представника. При цьому, копії акту перевірки та припису мають бути вручені суб`єкту містобудівної діяльності, а у разі відмови останніх від їх отримання, у відповідних документах робиться відмітка про відмову від підпису та надсилаються рекомендованим листом з повідомленням.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 810/3517/17, від 22 жовтня 2018 року у справі № 153/876/17.
Під час розгляду справи суд не звернув увагу на те, що у протоколі зазначено, що «на момент проведення перевірки встановлено що ».
Отже, момент вчинення правопорушення є день складання акту перевірки тобто 24.12.2019, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення № П104-19 від 24.12.2019, який був складений разом з актом перевірки в один день.
Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення № ПІ 04-19 від 24.12.2019 в рядку для пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності порушником ОСОБА_1 зазначено, « Правопорушення визнаю, розгляд справи прошу провести 24.12.19».
Тобто, порушник сам наполягав на розгляді справи саме 24.12.2019.
Про час та місце справи порушник був повідомлений, про що у протоколі про адміністративне правопорушення є відповідна відмітка про те, що розгляд справи відбудеться о 11.00 24.12.2019. Протокол порушником був підписаний без зауважень та отриманий його другий примірник.
Оскаржувана постанова прийнята головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, тобто у відповідності до вимог законодавства вищезазначеного законодавства.
З приводу порушення відповідачем принципу безсторонності при прийнятті рішення, апелянт зазначає, що під час проведення перевірки та розгляду справи про адміністративне правопорушниця гр. ОСОБА_1 пояснила, що правопорушення визнає, про що у протоколі про адміністративне правопорушення № П92-19 від 24.12.2019 зроблена відповідна запис.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань. 
Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Частиною 3 вказаної статті передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Згідно з п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Згідно з пунктами 7-9 Порядку №553 підставою для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
У пункті 12 Порядку №553, крім іншого, зазначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.
Відповідно до пункту 14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали, зокрема через електронний кабінет, з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно Акта готовності об`єкта до експлуатації № 78 від 05.11.2010 будівництво житлового будинку забудови кварталу, що обмежений АДРЕСА_2 вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації. 
19.11.2014 між ПП «Полтава-Агроальянс», Продавцем та ОСОБА_1 , покупцем укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого Продавець передав у власність Покупця нежитлові приміщення (кафе) за адресою: АДРЕСА_2 , а покупець прийняв ці нежитлові приміщення і сплатив за них обговорену грошову суму.
Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.11.2014 власником нежитлових приміщень (кафе) об`єкт житлової нерухомості по АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 06.09.2016 між ФОП ОСОБА_1 , Орендодавцем та ТзОВ «Медичний центр «Мій лікар», Орендарем був укладений договір оренди приміщення № 06/09. Відповідно до даного договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення в житловому будинку А-6, загальною площею 283,5 кв.м. Приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
01.08.2019 року між ОСОБА_1 , Орендодавцем та ТзОВ «Медичний центр «Мій лікар», Орендарем був укладений договір оренди приміщення № 01/08. Відповідно до даного договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення в житловому будинку А-6, загальною площею 283,5 кв.м. Приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
02.12.2019 до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції Полтавської області звернувся ОСОБА_2 зі скаргою в якій просив провести перевірку ТОВ Медичний центр «Мій лікар» в частині розміщення центру первинної медико - санітарної допомоги, стаціонару, діагностичного обладнання та лабораторії за адресою АДРЕСА_2 та притягнення до відповідальності винних осіб.
12.12.2019 видано направлення № 475 для проведення позапланової перевірки на об`єкті по АДРЕСА_2 щодо дотримання суб`єктом містобудування ТОВ Медичний центр «Мій лікар» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Наказом Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Полтавській області № 224П від 16.12.2019 зобов`язано провести позапланову перевірку на об`єкті будівництва «Виконання будівельних робіт по АДРЕСА_2» замовник - юридична особа ТОВ Медичний центр «Мій лікар».
В період з 17.12.2019 по 24.12.2019 на об`єкті будівництва «Виконання будівельних робіт по АДРЕСА_2» проведено позапланову перевірку.
Однак, направлення на перевірку стосувалось ТОВ Медичний центр «Мій лікар», а позивач не була присутня під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який проводився з 17.12.2019 по 24.12.2019.
24.12.2019 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Салітрою Ольгою Володимирівною складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
24.12.2019 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Салітрою Ольгою Володимирівною складено протоколи про адміністративне правопорушення П 103-19 та 104-19 відповідно до яких виявлено факт самочинного виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення в багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 , а саме: здійснено поділ нежитлового приміщення громадського харчування (кафе) під медичні кабінети шляхом встановлення перегородок внаслідок чого змінено геометричні розміри приміщень - загальна площа приміщення з 283,5 кв.м. зменшилася до 274,5 кв.м. (9 техпаспорт від 07.02.19 № 11-2384), змінено функціональне призначення (заклад громадського харчування на медичний заклад) та техніко-економічні показники об`єкта (загальна площа, допоміжна площа, виробнича площа, кількість працюючих, кількість відвідувачів, яким надаються послуги). Зазначені будівельні роботи виконані за відсутності документу, що дає право на виконання будівельних робіт, тобто самочинно, а також встановлено, що на момент проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 передано в оренду нежитлове приміщення не прийняте в експлуатацію в установленому законодавством порядку ТОВ Медичний центр «Мій лікар», який експлуатує заклад охорони здоров`я по АДРЕСА_2, за що ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 та ч. 9 ст. 96 КУпАП.
24.12.2019 складено приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, відповідно до яких ОСОБА_1 зобов`язано привести об`єкт до вимог містобудівного законодавства до 24.02.2020 та негайно зупинити експлуатацію закладу охорони здоров`я по АДРЕСА_2 , який не прийнято в експлуатацію.
24.12.2019 прийнята постанова П92-19, якою позивача ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн., за факт самочинного виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення в багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 , а саме: здійснено поділ нежитлового приміщення громадського харчування (кафе) під медичні кабінети шляхом встановлення перегородок внаслідок чого змінено геометричні розміри приміщень - загальна площа приміщення з 283,5 кв.м. зменшилася до 274,5 кв.м. (9 техпаспорт від 07.02.19 № 11-2384), змінено функціональне призначення (заклад громадського харчування на медичний заклад) та техніко-економічні показники об`єкта ( загальна площа, допоміжна площа, виробнича площа, кількість працюючих, кількість відвідувачів, яким надаються послуги). Зазначені будівельні роботи виконані за відсутності документу, що дає право на виконання будівельних робіт, тобто самочинно. На момент проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 передано в оренду нежитлове приміщення не прийняте в експлуатацію в установленому законом порядку ТзОВ Медичний центр «Мій лікар», який експлуатує заклад охорони здоров`я по АДРЕСА_2 , чим порушено ч.1 ст.37, ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до вимог статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: час вчинення і суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Частиною 2 ст. 254 КУпАП, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно пунктів 10, 13, 14, 17 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244, уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб`єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб`єкта містобудування.
Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб`єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності).
У разі відмови суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому.
Суб`єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід`ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.
Під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз`яснює суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов`язки, передбачені Законом та цим Порядком.
Справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.
Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.
Вищевказаними нормами, законодавець передбачив, що при складанні протоколу, особа яка його складає повинна внести в його зміст відповідні дані, без внесення яких протокол буде складено у порушення вищевказаних вимог, при цьому, даний протокол повинен бути складений у двох однакових примірниках, які повинні співпадати зі змістом та формою, та один із яких надається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, у даному випадку ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що відповідачем у протоколі не зазначено дату вчинення адміністративного правопорушення, що має суттєве значення для притягнення особи до адміністративної відповідальності з додержанням вимог ст.38 КУпАП, яка передбачає строки накладення адміністративного стягнення. Постанова П 92-19 прийнята 24.12.2019, тобто того ж дня коли і складався протокол, хоча вимогами закону чітко встановлено, що відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.
Також, судом першої інстанції правильно враховано рішення Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.    
Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд першої інстанції вірно вважав, що при винесені оскаржуваної постанови, відповідачем, порушено вимоги п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП, відповідно до якої, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, що не було додержано при наявності вищевказаних порушень, у тому числі з вищевказаних обставин, а саме у зв`язку з тим, що особа фактично зобов`язана було оцінювати правомірність своїх дій, по складанню матеріалів та протоколу, під час розгляду справи та винесені постанови.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її належним чином.
Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З врахуванням наведеного суд першої інстанції вірно вважав, що дану постану слід скасувати, а провадження у справі закрити.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 

Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Салітри Ольги Володимирівни залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 березня 2020 року по справі № 344/744/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.  

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
 	 	Н. В. Ільчишин