ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1796/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 квітня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                             судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                             суддів:                        Ганечко О.М., Костюк Л.О., 
                          за участю секретаря:                        Рагімової Т.О.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготрейдинг" до Державної фіскальної служби України, Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

                                                    ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерготрейдинг" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, у якому просило:  
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН: №895516/41950981 від 27 серпня 2018 року; № 895514 /41950981 від 27 серпня 2018 року; №895515/41950981 від 27 серпня 2018 року; №895522/41950981 від 27 серпня 2018 року; №895518/41950981 від 27 серпня 2018 року; №895521/41950981 від 27 серпня 2018 року; №895523/41950981 від 27 серпня 2018 року; №895511/41950981 від 27 серпня 2018 року; №895512/41950981 від 27 серпня 2018 року; №895520/41950981 від 27 серпня 2018 року; № 895513 /41950981 від 27 серпня 2018 року; № 895519 /41950981 від 27 серпня 2018 року; № 895517 /41950981 від 27 серпня 2018 року; №896079/41950981 від 28 серпня 2018 року; №898552/41950981 від 29 серпня 2018 року; 
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні: №4 від 20 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №5 від 20 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №6 від 20 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №7 від 20 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №8 від 20 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №10 від 20 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №11 від 20 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №12 від 20 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №13 від 20 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №14 від 20 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №15 від 20 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №16 від 24 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №17 від 26 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №18 від 27 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року; №19 від 31 липня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 13 серпня 2018 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2019 року позов задоволено.  
Не погодившись із вказаним рішенням суду, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог  в повному обсязі.     
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.  
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. 
Відповідно до ч. 4  ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього  Кодексу  розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ЕНЕРГОТРЕЙДИНГ» є юридичною особою, яка зареєстрована 20 лютого 2018 року, основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля твердим, рідким та газоподібним паливом    (код КВЕД 46.71, код УКТ ЗЕД 2701). Товариство поставляє вугільну продукцію - енергетичне вугілля марки Т, АШ для пиловидного спалювання, а також вугільну фракцію дрібнодисперсну для потреб СО Слов`янська ТЕС ПАТ «Донбасенерго» (код ЄДРПОУ 23343582).
Специфіка вказаного виду діяльності полягає в тому, що для поставок вугільної продукції, ТОВ «ЕНЕРГОТРЕЙДИНГ» - трейдер закуповує зазначену продукцію у постачальників та в один день реалізує на покупця - ПАТ «Донбасенерго» за договором постачання вугільної продукції №02/04ЕТ від 02 квітня 2018 року.
На виконання зазначеного договору, ТОВ «ЕНЕРГОТРЕЙДИНГ» поставило на адресу Слов`янська ТЕС ПАТ «Донбасенерго» (код ЄДРПОУ 23343582) вугільну продукцію в загальній кількості 11 529,100 тон на загальну суму 31 414 748,82 грн. з ПДВ. 
Відповідно до умов зазначеного вище Договору, поставка вказаного обсягу вугілля підтверджуються належними доказами, документами первинного бухгалтерського обліку, а саме:
- актом звіряння по кількості та якості вугілля від 21.05.2018 року;
- актом приймання-передачі вугільної продукції №1 від 21.05.2018 року в кількості 4    705,500 тон на загальну суму 13    534    279,08 грн. з ПДВ;
- сертифікатом міжнародної лабораторії Incolab 1804112RUS від 25.04.2018 року (при перевірці якості вугільної продукції в РФ перед відправленням вантажоотримувачу в Україні;
- звітом про спостереження міжнародної лабораторії SGS №180521078А (перевірка якості вугільної продукції, яка надійшла на станцію Вантажоотримувача -    СО Словянська ТЕС;
- залізничними накладними №49569643 від 04.05.2018 року, №49569601 від 04.05.2018 року, №49607195 від 06.05.2018 року; №49618531 від 07.05.2018 року; №49633951 від 08.05.2018 року, №49751779 від 16.05.2018 року, №49758816 від 16.05.2018 року; №49758808 від 16.05.2018 року;
- вантажні митні декларації ІМ-40, які свідчать про розмитнення імпортованого товару та сплату усіх відповідних платежів: №UA807010/2018/006027 від 14.05.2018 року, №UA807010/2018/005508 від 03.05.2018 року, №UA807010/2018/005509 від 03.05.2018 року, №UA807010/2018/005268 від 27.04.2018 року, №UA807010/2018/005318 від 28.04.2018 року, №UA807010/2018/005315 від 28.04.2018 року, №UA807010/2018/005317 від 28.04.2018 року, №UA807010/2018/005500 від 03.05.2018 року;
- актом звіряння по кількості та якості вугілля від 22.05.2018 року;
- актом приймання-передачі вугільної продукції №2 від 22.05.2018 року в кількості 1    726,050 тон на загальну суму 4    887    821,48 грн. з ПДВ;
- сертифікатом міжнародної лабораторії Incolab 1804112RUS від 26.04.2018 року (при перевірці якості вугільної продукції в РФ перед відправленням вантажоотримувачу в Україні;
- звітом про спостереження міжнародної лабораторії SGS №1805220664 від 22.05.2018 року (перевірка якості вугільної продукції, яка надійшла на станцію Вантажоотримувача -    СО Слов`янська ТЕС;
- залізничними накладними №49790249 від 18.05.2018 року, №49796923 від 18.05.2018 року;
- вантажні митні декларації ІМ-40, які свідчать про розмитнення імпортованого товару та сплату усіх відповідних платежів: №UA807010/2018/005643 від 05.05.2018 року, №UA807010/2018/005663 від 05.05.2018 року, №UA807010/2018/005648 від 05.05.2018 року;
- актом звіряння по кількості та якості вугілля від 27.06.2018 року;
- актом приймання-передачі вугільної продукції №3 від 27.06.2018 року в кількості 1    552,950 тон на загальну суму 4    447 378,48 грн. з ПДВ;
- сертифікатом міжнародної лабораторії Incolab 1805772RUS від 01.06.2018 року (при перевірці якості вугільної продукції в РФ перед відправленням вантажоотримувачу в Україні;
- звітом про спостереження міжнародної лабораторії SGS №1806270481 від 27.06.2018 року (перевірка якості вугільної продукції, яка надійшла на станцію Вантажоотримувача -    СО Словянська ТЕС;
- залізничними накладними №50255678 від 15.06.2018 року, №50312404 від 19.06.2018 року, №50312560 від 19.06.2018 року, №50331826 від 20.06.2018 року, №50331727 від 20.06.2018 року;
- вантажні митні декларації ІМ-40, які свідчать про розмитнення імпортованого товару та сплату усіх відповідних платежів: №UA807010/2018/007751 від 18.06.2018 року, №UA807010/2018/007752 від 18.06.2018 року, №UA807010/2018/007548 від 14.06.2018 року.
Позивачем у відповідності до приписів п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України  (далі -  ПКУ) було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі- ЄРПН) податкові накладні та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Проте, згідно з інформацією, отриманою з автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» відповідачем зупинено реєстрацію наступних податкових накладних №4 від 20 липня 2018 року, №5 від 20 липня 2018 року, №6 від 20 липня 2018 року,№7 від 20 липня 2018 року, №8 від 20 липня 2018 року, №10 від 20 липня 2018 року, №11 від 20 липня 2018 року, №12 від 20 липня 2018 року, №13 від 20 липня 2018 року, №14 від 20 липня 2018 року, №15 від 20 липня 2018 року, №16 від 24 липня 2018 року, №17 від 26 липня 2018 року, №18 від 27 липня 2018 року, №19 від 31 липня 2018 року.
Позивачем подано до комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій по ПН/РК, реєстрація яких зупинена.
Незважаючи на подані письмові пояснення та копії необхідних документів, комісією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийнято рішення №895516/41950981, №895514/41950981, №895515/41950981, №895522/41950981, №895518/41950981, №895521/41950981, №895523/41950981, №895511/41950981, №895512/41950981, №895520/41950981, №895513/41950981, №895519/41950981, №895517/41950981, від 27 серпня 2018 року, №896079/41950981 від 28 серпня 2018 року, №898552/41950981 від 29 серпня 2018 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі вищезазначених податкових накладних.
Позивач оскаржував вищезазначені рішення у адміністративному порядку, проте комісією Державної фіскальної служби України прийнято рішення про відмову в задоволенні скарг та залишено рішення №895516/41950981, №895514/41950981, №895515/41950981, №895522/41950981, №895518/41950981, №895521/41950981, №895523/41950981, №895511/41950981, №895512/41950981, №895520/ 41950981 , №895513/41950981, №895519/41950981, №895517/41950981, від 27 серпня 2018 року, №896079/41950981 від 28 серпня 2018 року, №898552/41950981 від 29 серпня 2018 року без змін.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
У розумінні підпунктів  14.1.60  пункту 14 статті  14 Податкового кодексу України  (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Таким центральним органом виконавчої влади, відповідно до положень  Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, є Державна фіскальна служба України.
Згідно з підпунктами «а», «б» пункту  185.1  статті  185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 цього Кодексу.
У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно приписів норми пункту  187.1  статті  187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт  188.1  статті  188 Податкового кодексу України).
Пунктом  201.10  статті  201 Податкового кодексу України  передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За приписами пункту  74.2  статті  74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт  74.3  статті  74 Податкового кодексу України).
У відповідності до пункту 2  постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних»  (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог  Податкового кодексу України  в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).
Аналогічні норми містяться і у пункті  201.16  статті  201 Податкового кодексу України, згідно якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту  74.2  статті  74  цього  Кодексу.
Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту  201.16  статті  201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як вбачається з квитанцій №1, до відповідних податкових накладних, контролюючим органом було сформовано висновки, що податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Водночас, фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
У свою чергу, відповідно до підпункту 201.16.2. пункту  201.16  статті  201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту (підпункт 201.16.3 пункт  201.16. статті  201 Податкового кодексу України).
Позивачем в порядку, визначеному підпунктом 201.16.2 пункту  201.16  статті  201 Податкового кодексу України, подано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, до якого на підтвердження реальності здійснення операцій було додано необхідні документи, про які зазначено вище.
Абзацом 1  постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації»  (далі - Постанова № 190) передбачено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту201.16  статті  201 Податкового кодексу України  письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з абзацом 2 Постанови № 190, підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.
Проте, не зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, комісією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄДПН або відмову в такій реєстрації та Державною фіскальною службою України прийнято рішення про відмову у реєстрації.
За таких обставин, приймаючи до уваги необґрунтованість оскаржуваних рішень, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для їх скасування.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №4 від 20 липня 2018 року, №5 від 20 липня 2018 року, №6 від 20 липня 2018 року,№7 від 20 липня 2018 року, №8 від 20 липня 2018 року, №10 від 20 липня 2018 року, №11 від 20 липня 2018 року, №12 від 20 липня 2018 року, №13 від 20 липня 2018 року, №14 від 20 липня 2018 року, №15 від 20 липня 2018 року, №16 від 24 липня 2018 року, №17 від 26 липня 2018 року, №18 від 27 липня 2018 року, №19 від 31 липня 2018 року, суд зазначає наступне. 
Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту  201.16  статті  201 Податкового кодексу України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: за) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод  (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до  статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі  Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР  та набула чинності для України 11 вересня 1997 року.
Частинами 1 та 2  статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
В даному випадку, зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні №4 від 20 липня 2018 року, №5 від 20 липня 2018 року, №6 від 20 липня 2018 року,№7 від 20 липня 2018 року, №8 від 20 липня 2018 року, №10 від 20 липня 2018 року, №11 від 20 липня 2018 року, №12 від 20 липня 2018 року, №13 від 20 липня 2018 року, №14 від 20 липня 2018 року, №15 від 20 липня 2018 року, №16 від 24 липня 2018 року, №17 від 26 липня 2018 року, №18 від 27 липня 2018 року, №19 від 31 липня 2018 року є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.
Суд враховує, що чинним законодавством покладено на комісію ДФС обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано права вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з ч. 1  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Положеннями  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                     
Керуючись статтями 229, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - залишити без задоволення.         
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2019 року залишити без змін.              
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

             Суддя-доповідач                                                                                  Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Ганечко О.М.

             Суддя                                                                                                     Костюк Л.О.

Повний текст постанови виготовлено - 08 квітня 2020 року.