УХВАЛА

03 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/7631/18 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентойл"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі Господарського суду міста Києва
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентойл"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український фінансовий альянс"
про визнання події страховим випадком та стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентойл" (далі - ТОВ   "Рентойл", Позивач) звернулося з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у цій справі.
Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
За положенням частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У касаційній скарзі ТОВ "Рентойл" зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права, а саме статей 631, 982, 983 Цивільного кодексу України; статей 16-18, 20, 25 Закону України "Про страхування"; пункту 7.2 Правил № 2 Добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) від 02.09.2009.
Суди встановили, що сторонами договору страхування визначено строк його дії з 00 год 00 хв 18.04.2017 до 24 год 00 хв 17.04.2018 відповідно до пункту 3.8 договору страхування і умови договору не змінювалися впродовж його дії нові обставини, після укладання договору та настання страхового випадку, які б давали можливість сторонам і суду по іншому тлумачити положення договору, зокрема, стосовно його чинності (строку дії), відсутні. Отже, на думку скаржника, зміна позиції відповідача не мала ніяких підстав, на що суд апеляційної інстанції уваги не звернув. 
Крім того, за твердженням скаржника, судом апеляційної інстанції не надано оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи, щодо встановленої сторонами договору страхування усталеної практики визначення строку дії (чинності) договору в пункті 3.8 цього договору, що в свою чергу призвело до помилкового тлумачення поняття строку дії (чинності) договору, без врахування зазначеного, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Отже, суд апеляційної інстанції помилково тлумачить поняття строку дії (чинності) договору.
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що подає скаргу на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах в частині визначення поняття строку (дії) чинності договорів страхування.
Однак, ТОВ "Рентол" не вказує, щодо питання застосування якої норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, не зазначає, у чому саме, на його думку, полягає неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій з відповідним обґрунтуванням передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.
Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентойл" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі №910/7631/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 18.06.2020.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                              К. М. Пільков