ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/465/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/11297/17 Категорія: 305010900 	Токова С. Є. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       04 березня 2020 року                                                                 м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	

учасники справи:
позивач (скаржник) – ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 28.11.2019 (повний текст складено 05.12.2019, суддя в суді першої інстанції Токова С.Є.) у цивільній справі за позовом ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку суброгації,

в с т а н о в и в :

ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернулося у вересні 2017 року до суду з даним позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 16701,61 грн. В обґрунтування вказано на те, що 10.08.2016 на перехресті вулиць Саратівської та Салютної в м. Києві за участю транспортних засобів «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , та «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 сталася ДТП. 17.11.2016 постановою Шевченківського районного суду м. Києва встановлено, що відповідач, керуючи автомобілем марки «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по другорядній дорозі та не надав переваги в русі водію автомобіля марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, чим створив зіткнення з вказаним авто, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Автомобіль «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , було застраховано згідно договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ №04.-1.0032584.0001 від 14.07.2016 у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна». На підставі Заяви про страховий випадок, Страхового акту №0012689.08.16/1 від 05.12.2016, Рахунку на оплату по замовленню №41 від 29.11.2016 ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 66 117,00 грн.
Згідно Полісу №АІ/9560450, діючого на момент вчинення ДТП, 24.03.2017 ПрАТ «СК «Уніка» здійснила відшкодування збитку, завданого власнику автомобіля «Mazda» ОСОБА_3 в сумі 49 415,39 грн.
Між ПАТ «СК «Саламандра-Україна» та ТОВ «Маркс.Капітал» 25.05.2017 було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №01/25.05.2017, відповідно до якого ПАТ «СК «Саламандра-Україна» відступило право вимоги за грошовими зобов`язаннями ТОВ «Маркс.Капітал» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування. На підставі чого, право вимоги по зобов`язанням від ПАТ «СК «Саламандра-Україна» перейшло до ТОВ «Маркс.Капітал. Враховуючи те, що ПрАТ «СК «Уніка» виплатила меншу суму страхового відшкодування, ТОВ «Маркс.Капітал» просить суд стягнути іншу частину страхового відшкодування з відповідача, а саме: шкоду у сумі 16701,61 грн. (66117,00 – 49415,39).

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 28.11.2019 позовні вимоги у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 2290,38 грн. та 219,20 грн. судового збору, а всього 2 509,58 грн. Суд першої інстанції виходив із того, що розмір матеріальної шкоди слід визначати, виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, чого помилково не зробив позивач.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав через відділення поштового зв`язку 20.01.2020 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застування судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позовні вимоги у справі у повному обсязі. В обґрунтування вказано на те, що суд невірно застосував положення ст.993 ЦК України, та не врахував норми ст.ст.1166, 1194 ЦК України. Страховик має право вимоги у межах понесених фактичних витрат без застосування коефіцієнта фізичного зносу, що має місце при визначення розміру страхового відшкодування та не пов`язане із правовідносинами, в яких позивач бере участь, - щодо права вимоги до винної у ДТП особи в порядку суброгації.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 16701,61 грн.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що 10.08.2016 о 10:08 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві на перехресті вул. Саратівська та вул. Салютна, рухався по другорядній дорозі, не надав переваги в русі водію автомобіля марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, чим спричинив зіткнення з вказаним авто, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. У зв`язку з цим постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2016 ОСОБА_1 визнаний винним в адміністративному правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП.
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої її прийнято в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже судом встановлена вина відповідача у спричиненні вказаного вище ДТП.
Транспортний засіб марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , страхувальником якого є ОСОБА_3 (потерпілий у ДТП), був застрахований на умовах договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ № 04.-1.0032584.0001 від 14.07.2016 в ПАТ «СК «Саламандра-Україна».
Згідно Звіту №13129 від 17.08.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda» становить 97254,97 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику цього автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 51 705,77 грн. (т.1 а.с.98-103).
З акту про надання послуг від 27.01.2017 вбачається, що вартість проведеного фактично відновлювального ремонту вказаного автомобілю становить 66 117 грн.(т.1,а.с.36). 
На підставі заяви про страховий випадок, страхового акту №0012689.08.16/1 від 20.12.2016, рахунку №TDCK300263/TDCK000121 від 19.12.2016, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту попередній кредитор (ПрАТ «СК «Саламандра-Україна») здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій в ДТП особі у сумі 66117,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №1611 від 05.12.2016 (т.1 а.с.34).
25.05.2017 укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №01/25.05.2017 (т.1 а.с.4-6) між ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» та ТОВ «Маркс.Капітал» (позивач у цій справі), за яким ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» відступило право вимоги за грошовими зобов`язаннями ТОВ «Маркс.Капітал», як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування. 
Згідно п.108 додатку №1 до цього договору вимоги до ОСОБА_1 становлять 16701,61 грн. (т.1 а.с.6-7).
При цьому цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , (позивача – винуватця ДТП) на момент ДТП згідно Полісу №АІ/9560450 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка».
24.03.2017 страховик відповідальності позивача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» сплатило ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» відшкодування в сумі 49415,39 грн. (т.1 а.с.35), оскільки за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ліміт відповідальності страховика визначено в 50000,00 грн.
Відповідно до п.12.4 Договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ №04.-1.0032584.0001 від 14.07.2016, ст.27 ЗУ «Про страхування», ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки.
Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають наступне правове рулювання.
Позивач у справі вважає, що він, набувши на підставі договору про відступлення прав вимог (факторингу), грошові вимоги до відповідача у справі, як страховик, що виплатив страхове відшкодування у межах фактично понесених витрат, вправі вимагати до сплати відповідачем (завдавачем шкоди) різницю між фактично понесеними витратами та розміром страхового відшкодування, одержаним від страховика цивільно-правової відповідальності відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що мало місце ДТП між двома автомобілями. Автомобіль потерпілої особи був застрахований за договором добровільного страхування від 14.07.2016 в ПрАТ «СК «Саламандра-Україна», а цивільно-правова відповідальність власника автомобіля-винуватця ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування АІ/9560450 від 29.09.2015 в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка».
Відповідно до положень ч.1 ст.16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Такі ж положення містить ст.979 ЦК України. 
На підставі вказаного вище договору добровільного страхування ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» виплатило потерпілій в ДТП особі (своєму клієнту) страхове відшкодування для відновлення його транспортного засобу в сумі 66117,00 грн.
Відповідно до положень ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація). 
Аналогічні положення містить ст.27 ЗУ «Про страхування».
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).
Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань, що мають місце у правовідносинах між завдавачем шкоди та потерпілою стороною, допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Так до сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц вказала, що, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 ЗУ «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.  
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.    
З цих підстав ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» звернулося до страховика відповідальності завдавача шкоди (відповідача) ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» для відшкодування понесених на виплату страхового відшкодування своєму клієнту витрат.
ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» відшкодувало ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» у межах ліміту відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу виплатило страховику потерпілої особи відшкодування в сумі 49415,39 грн.
Згідно вимог ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З цих підстав страховик, який виплатив відшкодування потерпілій в ДТП особі, має право вимоги до винуватця ДТП для погашення різниці між одержаним від страховика відповідальності останнього відшкодуванням та фактично понесеними витратами, стягнення чого складає предмет спору у справі.
Так як на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу від 25.05.2017 ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» продало вищевказане право вимоги позивачу у справі ТОВ «Маркс.Капітал», останній вправі отримати від завдавача шкоди (відповідача), різницю між одержаним страховим відшкодуванням та фактично понесеними витратами, про що вірно вказав суд першої інстанції у справі.
Однак апеляційний суд не може погодитися з висновками суду у цій справі про те, що розмір відшкодування на яке має право позивач, слід визначати з урахуванням коефіцієнту зносу пошкодженого транспортного засобу.
Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (на яку послався суд) у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. 
Преамбула вказаного закону передбачає, що він регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Розділом ІІІ цього закону (до якого входить вищенаведена ст.29) регламентується порядок здійснення страхового відшкодування, що здійснюється страховиком на підставі полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
З огляду на вищенаведене, розрахунок страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта зносу, про що помилково вказав суд першої інстанції, має місце у правовідносинах між страховиком та одержувачем такого страхового відшкодування (за обставин цієї справи – страховиком потерпілої в ДТП особи).
А правовідносини, з приводу яких виник спір у справі, виникли між страховиком потерпілої в ДТП особи (правонаступником якого є позивач) та винуватцем ДТП, отже мають іншу правову регламентацію, зокрема, ст.ст.993, 1194 ЦК України.
Відповідно, до страховика який виплатив страхове відшкодування за вищезазначеним договором страхування переходить право вимоги до винної особи в ДТП у межах фактичних виплат, якій він здійснив на користь потерпілого, оплативши повну вартість проведеного відновлювального ремонту автомобіля в сумі 66117,00 грн., з врахуванням вже отриманого страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Уніка» в сумі 49415,39 грн. Тому до стягнення з відповідача підлягає 16 701,61 грн. в рахунок відшкодування спричиненої ним матеріальної шкоди в ДТП.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 28.11.2019 у даній справі слід скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права - ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.
На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000,00 грн. судового збору, сплаченого за розгляд справи судами.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – задовольнити.
Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 28.11.2019 у цивільній справі за позовом ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку суброгації - скасувати.
Позовні вимоги ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» 16701,61 грн. матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» 4000,00 грн. судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.
Повну постанову складено 04.03.2020.

Суддя-доповідач

Судді