ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року	Львів	Справа № 300/1506/19 пров. № А/857/2408/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Гінди О.М., Ніколіна В.В.,
з участю секретаря                                   Михальської М.Р.,
представника відповідача                        Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, - 

суддя в 1-й інстанції Остапюк С.В.,
час ухвалення рішення - 02.10.2019 року,  
місце ухвалення рішення - м.Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення - 02.10.2019 року,

                                                        в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України (індекс 76010, вулиця Короля Данила, будинок 20, місто Івано-Франківськ, код ЄДРПОУ 39640261) про коригування митної вартості товарів за № UA206080/2019/000406/2 від 19.06.2019. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що при митному оформленні транспортного засобу декларантом не подано повний перелік первинних документів, зазначених в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме не подано платіжного документу на підтвердження сплати коштів за транспортний засіб згідно заявленої митної вартості. У зв`язку з чим спрацювала система АСАУР в наслідок чого митною вартістю транспортного засобу марки "AUDI", модель "RS 3", згідно зовнішнього джерела, визначено суму 36   500 USD. Подана декларантом фактура за № 13080853 від 07.01.2019 не підтверджує придбання цього транспортного засобу, оскільки є розбіжності, а саме: 07.01. 2009 фірма Claudia F придбала зазначений автомобіль на аукціоні і в цей же день і в цей же день фірма Mega Auto продає цей же автомобіль позивачу. 
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи, і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
19.06.2019 декларантом ТзОВ "Орхідея" подано до митного оформлення електронну вантажну митну декларацію № UA206080/2019/401760 на легковий автомобіль марки "AUDI", модель "RS 3", календарний рік виготовлення 2017, модельний рік виготовлення 2018, номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - бензин, об`єм циліндрів двигуна 2480 см. куб., потужність двигуна 294 кВт.
На підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору в розмірі 12 500 доларів США до електронної вантажної митної декларації подано: рахунок-фактуру (інвойс) № 22764271 від 07.01.2019; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA20903/2019/29684  від 01.05.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 18.12.2018; платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 13080853 від 07.01.2019; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями № 190503-1 від 03.05.2019; паспорт громадянина України; інші некласифіковані документи.
19.06.2019 відповідач, за результатами розгляду поданої декларантом вказаної митної декларації та доданих до неї документів здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за № UA206080/2019/000406/2, яким визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 36   500 доларів США та відмовив у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю, про що оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA206080/2019/00510. 
Згідно вказаних рішень митна вартість товару визначена за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України). Перший метод не застосовний у зв`язку з ненаданням документів відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України. 2 - 5 методи визначення митної вартості (статті 59 - 63 Митного кодексу України) не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (статті 59, 60 Митного кодексу України), та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів 4 і 5 (статті 62, 63 Митного кодексу України). Джерело інформації: спрацювання АСАУР 105-2, 106,2 "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN- кодами НОМЕР_1 , валюта USD, вартість 36 500. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені пунктом 5 частини другої статті 55 та главою 4 Митного кодексу України".
Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (частина 1 статті 49 Митного кодексу України).
Стаття 51 Митного кодексу України визначає визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (частина 1 статті 51 Кодексу).
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2 статті 51 Кодексу).
Стаття 57 Митного кодексу України визначає методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (частина 1 статті 57 Кодексу).
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 Кодексу).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Кодексу).
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 Кодексу).
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (частина 5 статті 57 Кодексу). 
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Кодексу).
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (частина 8 статті 57 Кодексу).
Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів (частина 1 статті 58 Кодексу).
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина 2 статті 58 Кодексу).
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Кодексу).
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (частина 2 статті 52 Кодексу).
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 Кодексу).
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2 статті 53 Кодексу).
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1 статті 54 Кодексу).
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина 2 статті 54 Кодексу).
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 Кодексу).
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 Кодексу).
Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (частина 1 статті 55 Кодексу).
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частина 3 статті 53 Кодексу).
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина 3 статті 58 Кодексу).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина 3 статті 57 Кодексу).
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 Кодексу).
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (частина 8 статті 57 Кодексу).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, підставою для відмови у митному оформленні транспортного засобу марки "AUDI", модель "RS 3", календарний рік виготовлення 2017, модельний рік виготовлення 2018, номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - бензин, об`єм циліндрів двигуна 2480 см. куб., потужність двигуна 294 кВт, бувшого у використанні за заявленою декларантом у митній декларації митною вартістю автомобіля, є відсутність інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів 4 і 5. Джерело інформації: спрацювання АСАУР 105-2, 106-2 "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до рахунку-фактури за № 22764271 від 07.01.2019 вартість транспортного засобу марки "AUDI", модель "RS 3", календарний рік виготовлення 2017, модельний рік виготовлення 2018, номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - бензин, об`єм циліндрів двигуна 2480 см. куб., потужність двигуна 294 кВт, бувшого у використанні, становить 12 500 доларів США, у цьому рахунку-фактурі наявні необхідні реквізити продавця та покупця. При митному оформлення вказаного транспортного засобу позивачем подано відповідачу вказані платіжні, банківські документи.
Додатково суду апеляційної інстанції надано квитанції КБ «Приватбанк» від 08.01.2019 року про проведення Swift переказів іноземної валюти на суму 12500 доларів США за придбання транспортного засобу марки "AUDI", модель "RS 3", номер кузова - НОМЕР_1 .
Крім того, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не обґрунтовано неможливість почергового застосування методів визначення митної вартості товару, що передують застосованому шостому - резервному методу. Проте, підставою коригування митної вартості транспортного засобу, що ввозився позивачем, визначено відомості джерела інформації автоматичної системи аналізу і управління ризиками про те, що митна вартість товари нижча митної вартості ідентичних товарів.
За таких обставин, є необґрунтованим застосування резервного методу за наявності відомостей про вартість товару за ціною договору щодо ідентичних товарів (другий метод), а в рішенні необґрунтовано неможливість застосування такого методу визначеної митної вартості.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що ціна придбаного позивачем транспортного засобу марки "AUDI", модель "RS 3", календарний рік виготовлення 2017, модельний рік виготовлення 2018, номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - бензин, об`єм циліндрів двигуна 2480 см. куб., потужність двигуна 294 кВт, бувшого у використанні становить 12 500 доларів США. 
Як наслідок, суд встановив, що митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації за № UA206080/2019/000406/2, підставно визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору.
За таких обставин, наведене вище свідчить про недотримання Івано-Франківською митницею Державної фіскальної служби України вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України при здійсненні перевірки правильності визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу за основним методом - ціною договору.
Суд вважає, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 19.09.2019 не обґрунтовано ціну, що визначена у розмірі 36 500 доларів США внаслідок проведеного коригування митної вартості транспортного засобу.  
Покликання відповідача на те, що спірний автомобіль був придбаний на аукціоні за ціною 36500 доларів США колегія суддів відхиляє, оскільки суду не надано доказів купівлі-продажу автомобіля за вказаною ціною, доказів того, що такий було придбано за такою ціною. 
Крім цього, дана підстава не наведена в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206080/2019/00510, а отже не була підставою для відмови у митному оформленні автомобіля та коригування його митної вартості.
          Більше того, наданий митним органом витяг з інтернету є витягом з сайту https://autoastat.com/, що не проводив вищевказаний аукціон, а є виключно довідковим. Жодної інформації з сайту аукціону https://www.iaai.com/ відповідачем суду не представлено.
Жодних доказів того, що представлені митному органу та суду документи позивачем є підробленими чи сфальсифікованими відповідач не надав та про такі обставини суду апеляційної інстанції представник відповідача в судовому засіданні не заявляв.  
Щодо вказівки на "згенеровану АСАУР ДФС" ціну, то відповідач не надав суду відповідних пояснень щодо механізму цього "генерування", а також будь-яких доказів на підтвердження достовірності "згенерованої" ціни автомобіля. 
Визначення абревіатури "АСАУР" та схожих наведено в Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затв.    наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 року №684    (в чинному Порядку абревіатуру "АСАУР" замінено на "АСУР"): - АСУР - це автоматизована система управління ризиками (далі - АСУР), сукупність програмно-інформаційних комплексів, які забезпечують функціонування системи управління ризиками (далі - СУР) під час митного контролю та/або митного оформлення товарів і транспортних засобів; - модуль АСУР - одна з підсистем АСУР, що входить до складу модуля автоматизованої системи митного оформлення товарів та транспортних засобів (далі - АСМО) або іншого програмно-інформаційного комплексу ДФС (далі - ПІК ДФС) і забезпечує роботу АСУР під час митного контролю товарів і транспортних засобів. Такий введений в експлуатацію в пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, що входить до модуля "Журнал пункту пропуску" автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор-2006" наказом Державної митної служби України №683 від 28.11.2012 року.
Відповідач не надав суду пояснень, яким чином системою АСАУР було визначено ("згенеровано") вартість транспортного засобу, які складові вплинули на формування саме такої вартості. Орган доходів та зборів не навів жодних розрахунків, за якими було визначено таку вартість транспортного засобу, що свідчить про порушення вимог    статті 55 МК України. В оскарженому рішенні не наведено і суду не надано доказів, які підтверджують використання при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів інформації спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу.
Неможливо залишити поза увагою той факт, що позивач придбав транспортний засіб, що має значні ушкодження, отримані внаслідок ДТП. Очевидно, що ця обставина суттєво впливає (зменшує) його вартість. Відповідач володів інформацією про стан транспортного засобу, оскільки ці відомості підтверджуються актом митного огляду, а матеріалами фотофіксації.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач надав інші платіжні документи, передбачені пунктом 5 частини другої статті 53 МК, що підтверджували вартість товару та містили реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Вказані обставини не спростовані митним органом. 
Колегія суддів звертає увагу, що чек, квитанція або платіжне доручення свідчать про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчать про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто прямого зв`язку між відомостями із чеком, квитанцією, платіжним дорученням та митною вартістю товару немає, а відтак ненадання декларантом саме чеку, квитанції, платіжного доручення не може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару.
Такий висновок зроблений Верховним Судом 03.04.2018 у справі № 809/322/17, а тому відповідно до статті 242 КАС суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені Верховним Судом.
Суд не заперечує права органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відтак, відповідно до статті 55 МК орган доходів і зборів має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Між тим, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 МК; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.
Така позиція узгоджується з висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/10733/15, від 19.02.2019 у справі №826/2312/16, а тому відповідно до статті 242 КАС суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ні в запиті про надання додаткових документів, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації (хоча ціна, зазначена у документах, відповідає ціні, зазначеній у митній декларації); не зазначив які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах; які саме складові митної вартості не підтверджені документально.
Водночас, використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.
Водночас, згідно правових висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 30.10.2018 у справі № 826/25605/15, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно, в порушення статті 58 Митного кодексу України, здійснено визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 Митного кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає рішення Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів № UA206080/2019/000406/2 протиправним, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                     п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 300/1506/19 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 06 травня 2020 року