ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 травня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 915/295/20	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
   головуючого судді Савицького Я.Ф.,
              суддів Головея В.М.,
                                                            Разюк Г.П.,
секретар судового засідання – Щербатюк О.В.
за участю представників учасників судового процесу:
від КП «Грааль»: не з`явився;
від ВП «ЮУАЕС»: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція”
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області про забезпеченні позову
від 16 березня 2020 року (повний текст складено 26.03.2020р.)
по справі № 915/295/20
за заявою Комунального підприємства “Грааль” Костянтинівської селищної ради
відносно Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція”,-

суддя суду першої інстанції: Мавродієва М.В.
час та місце винесення ухвали: 16.03.2020р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області
Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 13.05.2020р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

16.03.2020р. до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява Комунального підприємства “Грааль” Костянтинівської селищної ради (далі також – заявник, позивач, КП «Грааль») про забезпечення позову (до подання позовної заяви), згідно якої заявник просить суд забезпечити позов шляхом заборони Державному підприємству “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Южно-Українська АЕС” (далі також – відповідач, ЮУ АЕС) здійснювати повне припинення та обмеження питного водопостачання, яке відпускається Комунальному підприємству “Грааль” Костянтинівської селищної ради на підставі Договору №06-05/ПУ-39985 на водопостачання (код ДКПП 36.00), укладеного 01.11.2017 року між цими підприємствами (далі - Договір).
Заява обґрунтована тим, що за Договором №06-05/ПУ-39985 від 01.11.2017р. між сторонами існують правовідносини з питного водопостачання на територію Костянтинівської селищної ради (зокрема, населення, загальноосвітньої школи, дитячого садку, Арбузинської ВК-83, Арбузинської КЗ “АРЦПМСД”). При цьому, умовами вказаного Договору передбачена можливість з боку ЮУ АЕС здійснити припинення постачання води на підставі затримання оплати за таке постачання. В зв`язку з наявністю заборгованості заявника за вказаним договором в сумі 1 731 932,74 грн, Відокремлений підрозділ “Южно-Українська АЕС” направив позивачу листи №54/20946 від 26.11.2019р. та №54/3967 від 02.03.2020р. про наміри повного припинення питного водопостачання з 16.03.2020р. Заявник зазначає, що відключення території Костянтинівської селищної ради від питного водопостачання є грубим порушенням положень Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, Закону України “Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення”, Закону України “Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення”. Тому, КП «Грааль» ініціювало укладення додаткової угоди до Договору для упорядкування договірних відносин у відповідності до положень ст.7 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», щодо дотримання Державних гарантій захисту прав споживачів у відповідній сфері, а також з метою недопущення незворотних наслідків екологічного, санітарно-епідеміологічного та соціального характеру, викликаних обмеженням питного водопостачання. Проектом додаткової угоди, яка була надіслана позивачем відповідачу, заявник пропонує ЮУ АЕС виключити умову Договору, щодо попередження Абонента про припинення постачання йому води до повного погашення заборгованості. Але, Відокремлений підрозділ “Южно-Українська АЕС” повернув додаткову угоду без підпису. Отже, з метою недопущення зловживання договірними умовами щодо можливості відключення від питного водопостачання, КП «Грааль» має намір звернутися з позовом до ДП “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі ВП “Южно-Українська АЕС” про внесення змін до Договору шляхом визнання укладеною додаткової угоди до Договору №06-05/ПУ-39985 від 01.11.2017р. щодо виключення умов з нього про можливість відключення заявника від питного водопостачання шляхом надіслання відповідного повідомлення про таке відключення.
Крім того, заявник просить не застосовувати зустрічне забезпечення позову.
Враховуючи наведене, заявник остерігаючись дій з боку ЮУ АЕС щодо відключення смт. Костянтинівка від питного водопостачання, звернувся до суду із відповідною заявою про забезпечення позову. 
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020р. по справі №915/295/20 (суддя Мавродієва М.В.) заяву Комунального підприємства “Грааль” Костянтинівської селищної ради про забезпечення позову задоволено шляхом заборони Державному підприємству “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція” здійснювати повне припинення та обмеження водопостачання, яке відпускається Комунальному підприємству “Грааль” Костянтинівської селищної ради на підставі Договору №06-05/ПУ-39985 на водопостачання, укладеного 01.11 2017р.
Оцінюючи подані заявником докази, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність заявником припущення останнього, що відключення з 16.03.2020р. соціальних об`єктів Костянтинівської селищної ради (зокрема, населення, загальноосвітньої школи, дитячого садку, Арбузинської ВК-83, Арбузинської КЗ “АРЦПМСД”) призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а саме мешканців Костянтинівської селищної ради.
Місцевий господарський суд зазначив також, що таке відключення призведе до виникнення надзвичайних та техногенних ситуацій, що є недопустимим відповідно до положень Закону України “Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення”, Закону України “Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення”, а також, - підвищення соціальної напруги в світлі необхідності за указом Президента України від 13.03.2020 №87/2020 “Про рішення РНБО України від 13.02.2020 “Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2” забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої короновірусом SARS-CoV-2.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій заявник просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020р. по справі №915/295/20 скасувати.
Апелянт вважає, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2019р. по справі № 915/295/20 є необґрунтованою, незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням фактичних обставин справи, у зв`язку з чим висновки, викладені судом першої інстанції не відповідають обставинам справи.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ЮУ АЕС вказує, що судом першої інстанції не враховано, що водопостачання за умовами Договору №06-05/ПУ-39985 від 01.11 2017р. здійснювалось саме юридичній особі - КП «Грааль», а не населенню та об`єктам соціальної сфери. Надання послуг водопостачання було покладене саме на Комунальне підприємство «Грааль» відповідно до його статуту, і це не входило і не входить до обов`язків ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЮУ АЕС.
Апелянт наполягає на тому, що Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» не передбачене перекладання обов`язків та відповідальності комунальних підприємств щодо надання комунальних послуг на підприємства постачальників питної води зазначеним комунальним підприємствам.
Також, скаржник звертає увагу на те, що враховуючи надання останнім послуг не громадянам, а комунальному підприємству, яке в свою чергу повинно надавати послуги громадянам та об`єктам соціальної сфери, приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020року № 530-ІХ, яким передбачено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі, стосуються саме КП «Грааль».
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція” на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020р. про забезпечення позову у справі №915/295/20, розгляд справи призначено на 13 травня 2020 року.
04.05.2020р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від КП «Грааль» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не погоджується з доводами останньої та просить суд залишити її без задоволення.
13.05.2020р. від апелянта до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення на відзив КП «Грааль».
В судове засідання представники сторін не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, а їх явка обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності останніх за наявними у справі доказами.
Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно зі ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. 
Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. 
Так, згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Отже, підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, з метою забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, своєю чергою, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.
Одночасно, заходи щодо забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №910/19256/16, від 14.05.2018р. у справі №910/20479/17, від 14.06.2018р. у справі №916/10/18, від 23.06.2018р. у справі №916/2026/17, від 16.08.2018р. у справі №910/5916/18, від 11.09.2018р. у справі №922/1605/18, від 14.01.2019р. у справі №909/526/18, від 21.01.2019р. у справі №916/1278/18, від 25.01.2019р. у справі №925/288/17, від 26.09.2019р. у справі №904/1417/19 тощо.
Таким чином, апеляційна колегія зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Отже, при поданні заяви про забезпечення позову, заявник повинен обов`язково надати докази щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами оскарження, 01.11.2017р. між КП «Грааль» (Абонент) та ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЮУ АЕС (постачальник) був укладений Договір №06-05/ПУ-39985 на питне водопостачання на територію Костянтинівської селищної ради (зокрема, населення, загальноосвітньої школи, дитячого садку, Арбузинської ВК-83, Арбузинської КЗ “АРЦПМСД”) для господарських потреб. При цьому, відповідно до Статуту КП “Грааль”, основним предметом (видом) діяльності підприємства є надання житлово-комунальних послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення.
Отже, кінцевим отримувачем питної води, яку КП «Грааль» отримує від ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЮУ АЕС та постачає на територію Костянтинівської селищної ради, є мешканці, організації та установи, що знаходяться та розташовані на цієї території. КП «Грааль», в свою чергу є, умовно кажучи, лише посередником між постачальником та кінцевим споживачем.
Враховуючи направлення КП «Грааль» Відокремленим підрозділом “Южно-Українська АЕС” листів від 26.11.2019р. та від 02.03.2020р. про наміри повного припинення питного водопостачання з 16.03.2020р., колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що заявник має у достатній мірі обґрунтоване побоювання, що припинення постачання відповідачем з 16.03.2020р. питної води призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Судова колегія звертає увагу, що Державна політика у сфері водопостачання спрямована, зокрема, на гарантоване забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно- гігієнічних та побутових потреб. (ст. 6 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення»). 
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» громадяни мають право на безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище.
Відтак, судова колегія зазначає, що у разі вжиття судом заходів забезпечення позову буде виключено ризик залишення населення, загальноосвітньої школи, дитячого садку, Арбузинської ВК-83, Арбузинської КЗ “АРЦПМСД”, знаходяться на території Костянтинівської селищної ради без водопостачання, зокрема-питної води. 
Посилання апелянта на те, що постачання питної води здійснюється юридичної особі – КП «Грааль», а не конкретно населенню, колегія суддів у даному випадку, враховуючи світової спалах гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2” та необхідність суворого дотримання санітарних заходів, вважає некоректним та хибним.
Окремо, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вжиті заходи забезпечення позову не призводять до зупинення господарської діяльності відповідача. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що вжиті місцевим господарським судом заходи забезпечення позову відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а тому, відсутні підстави для скасування оскарженої ухвали і задоволення апеляційної скарги.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020р. у справі №915/295/20 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови підписаний 14.05.2020р.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Головей В.М.

         Суддя                                                                                          Разюк Г.П.