Окрема думка
судді Великої Палати Верховного Суду Пророка В. В.
справа № 9901/70/20(провадження № 11-128 заі 20)
06травня 2020 року
м. Київ
 
Велика Палата Верхового Суду розглянула апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного судувід 23 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною і скасування ухвали, зобов`язання вчинити певні дії і ухвалою від 06 травня 2020 року повернула скаржнику його апеляційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами.
Водночас з мотивами Великої Палати Верхового Суду не можу повністю погодитися з огляду на таке.
1.       Звертаючись до Великої Палати Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не додав до своєї апеляційної скарги документпро сплату судового збору та зазначив, що він звільнення від його сплати на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), надавши копію посвідчення від 23 січня 2015 року, згідно з яким він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
2.       Відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 зазначеного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
3.       Постановляючи ухвалу від 06 травня 2020 року про повернення  ОСОБА_1 апеляційної скарги Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що позивач звернувся до суду з позовом з приводу оскарження ухвали Вищої ради правосуддя про відмову у відкритті дисциплінарного провадження стосовно судді, яка не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій.
4.       Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
5.       Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.
6.       Разом з тим, відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду викладеногоу постанові від 21 березня 2018 року у справі № 2-3901/08-ц(провадження № 61-2127 св 18), який неодноразово підтверджений Верховним Судом в інших справах, пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (про звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях учасників бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав) поширюється на учасників бойових дій при їх зверненні до суду у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.
Враховуючи вищевикладене вважаю, помилковими висловлені мотиви Великої Палати Верховного Суду під час розгляду апеляційної скарги  ОСОБА_1  про обмеження застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» виключного розглядом питань пов`язаних з соціальним захистом учасників бойових дій та прирівняних до них осіб відповідно до статей 12 та 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», без вирішення питання про можливість відступу від протилежних висновків Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, висловлених при касаційному розгляді справи.

Суддя                                                                                         В. В. Пророк
 
Окрема думка складена 14 травня 2020 року.