ПОСТАНОВА
Іменем України

14 травня 2020 року 
Київ
справа №826/10436/16
адміністративне провадження №К/9901/44465/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу №826/10436/16
за позовом  ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито     
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Твердохліб В.А., суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.),  
у с т а н о в и в :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.           ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просив:
- визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» щодо визнання нікчемним договору №350622 банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» від 28.05.2015 року, укладеного між ПAT «Український професійний банк» та ОСОБА_1 ;
- визнати протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» щодо невключення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу від 28.05.2015 року №350622, укладеного між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ПАТ «Український професійний банк»; 
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу від 28.05.2015 року №350622, укладеного між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ПАТ «Український професійний банк». 
2.          Позовні вимоги обґрунтовано тим, що уповноваженою особою Фонду протиправно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.    
Короткий зміст рішення суду І інстанції 
3.          02 березня 2017 року Окружний адміністративний суд міста Києва вирішив:
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. щодо визнання нікчемним договору №350622 банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» від 28.05.2015, укладеного між ПAT «Український професійний банк» та ОСОБА_1 .
Визнати протиправним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. щодо визнання нікчемним договору №350622 банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» від 28.05.2015, укладеного ПАТ «Український професійний банк» та ОСОБА_1 .
Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. щодо невключення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу від 28.05.2015 №350622, укладеного між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ПАТ «Український професійний банк».
Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Пантіну Л.О. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу від 28.05.2015 №350622, укладеного між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ПАТ «Український професійний банк».
Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір в сумі 1653,50 грн. (одну тисячу шістсот п`ятдесят три гривні 50 копійок).
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність відповідача суперечить приписам чинного законодавства та є протиправною. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          13 червня 2017 року Київський окружний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» задовольнити.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
6.          Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що 28.05.2015 року, у день віднесення банку до категорії неплатоспроможних, ПАТ «Український професійний банк» укладено депозитний договір з Позивачем, що є порушенням постанови Правління Національного банка України від 30.04.2015 року №293/БТ, яка є обов`язковою до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності. Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії та рішення Уповноваженої особи Фонду щодо нікчемності спірного правочину є правомірними, здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
7.          27 червня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .       
У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2017 року. 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Скаржник зазначає, що Уповноваженою особою Фонду не доведено наявність підстав для визнання нікчемним Договору банківського вкладу. Касатор вважає, що уповноваженою особою Фонду протиправно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
8.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 .    
9.          13 липня 2017 року до Вищого адміністративного суду України від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу.  
У запереченнях на касаційну скаргу відповідач просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін. 
10.          17 липня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу від уповноваженої особи Фонду.  
У запереченнях на касаційну скаргу відповідач просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін. Відповідач вказує, що в ході перевірки Комісією з перевірки вкладів встановлено, що операція за рахунком, відкритим на ім`я позивача, здійсненна 28.05.2015, тобто у період, коли діяла Постанова Національного банку України від 30.04.2015 № 293/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», відповідно до якої в діяльності Банку діяло обмеження не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того, такий правочин був спрямований на створення штучних підстав для отримання суми гарантованого відшкодування за рахунок Фонду.
11.          22 березня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.  
12.          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2018 року визначено склад колегії суддів: Гімон М.М. (головуючий суддя), Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
13.          На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 26.06.2019 №854/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
14.          Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотань про розгляд справи за участю представника позивача та представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», справу призначено до касаційного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 14.05.2020.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
15.          28.05.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ «Український професійний банк» укладено договір банківського вкладу «Стандарт» №350622. 
Відповідно до умов п.1.1 договору банк приймає на умовах цього договору грошові кошти в сумі 106200 грн строком на 1 місяць. Днем повернення вкладу є 30 червня 2015 року.
Згідно з квитанцією від 28.05.2015 року №350622 (№23051813) на вкладний (депозитний) рахунок Позивача № НОМЕР_2 надійшли грошові кошти у розмірі 106200 грн.
Постановою Правління Національного банка України від 30.04.2015 року №293/БТ ПАТ «Український професійний банк» віднесено до категорії проблемних та запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку у зв`язку з виявленням порушень нормативно-правових актів Національного банку України.
Постановою Правління Національного банку України від 28.05.2015 №348 ПАТ «Український професійний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28 травня 2015 року №348 «Про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 28 травня 2015 року №107 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Український професійний банк», згідно з яким з 29 травня 2015 року по 28 серпня 2015 року включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк» Пантіну Любов Олександрівну. 
На підставі наказу від 29.05.2015 року №26/ТА Уповноваженою особою Фонду створено комісію з перевірки договорів, укладених протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації в банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Також, на підставі наказу Уповноваженої особи Фонду від 02.06.2015 року №31/ТА комісією проведено перевірку за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників, щодо виявлення наступних фактів: безготівкового перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в тому самому банку; безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб, відкриті в одному банку, з призначенням платежу, відмінним від платежу, пов`язаним із трудовими відносинами фізичної особи з такою юридичною особою; безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, відкриті в одному банку, призначення платежу яких свідчать про нетиповий характер операції, в тому числі надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування тощо, якщо це призвело до збільшення розміру гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами; безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на рахунки фізичних осіб із неналежним призначенням платежу; проведення банківських операцій в позаопераційний час банку; проведення банківських операцій в період застосування обмежень щодо певних категорій операцій відповідно до постанови Правління Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних; проведення банком касових операцій без фактичного внесення/отримання фізичними особами готівкових грошових коштів. 
Згідно витягу з протоколу №21 засідання комісії про перевірку вкладів фізичних осіб від 17.08.2015 року, затверджено результати перевірки, яким виявлено правочини (договори), що є нікчемними згідно зі     ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також доручено юридичному департаменту та департаменту індивідуального бізнесу здійснити направлення повідомлень про нікчемність правочинів фізичним особам, на рахунки яких були зараховані кошти з рахунків інших фізичних осіб та з рахунків юридичних осіб, а також на рахунки яких оформлювались операції із внесення коштів готівкою у період дії Постанови Національного банку України від 30 квітня 2015 року №293/БТ.
27.08.2015 року Уповноваженою особою на адресу Позивача направлено лист №01-10/4087 про те, що правочини, у тому числі договір банківського вкладу від 28.05.2015 року №350622 та операції зі внесення на вкладний рахунок грошових коштів, є нікчемними відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28 серпня 2015 року №562 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 28 серпня 2015 року №158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Український професійний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».
Згідно з даним рішенням з 31 серпня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Український професійний банк» та делеговано всі повноваження ліквідатора провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіній Л.О. строком на 1 рік з 31 серпня 2015 року до 30 серпня 2016 року включно.
Поряд з цим, на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 03.09.2015 року Фонд починає виплати коштів вкладникам ПАТ «УПБ» та для отримання коштів вкладники з 03.09.2015 року до 13.10.2015 року включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду, відповідно до переліку, зазначеного на сайті; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду.
Позивач отримав лист від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 07.12.2015 року №02-036-51265/15 про те, що в переліку вкладників, поданому до Фонду гарантування Уповноваженою особою відсутня інформація про вклади Позивача та вказано, що відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» саме Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
ІІІ.  ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
17.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.   
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За визначенням статті 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Згідно частин 1, 2 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.
Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно із частинами першою та другою статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення № 14), передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
Суд зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. 
Слід зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.
Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.
Відповідно до частини другої статті 37, частин другої та четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа протягом дії тимчасової адміністрації зобов`язані забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону, та повідомити сторони за договорами про нікчемність цих договорів і вчинити дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI (в редакції, станом на дату укладення договору банківського вкладу) визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;
4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.
Щодо доводів Уповноваженої особи про нікчемність договору банківського вкладу від 28 травня 2015 року № 350622, колегія суддів зазначає, що положення пункту 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ «Український Професійний Банк», оскільки умови цього договору не передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання позивачу чи іншим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. 
Суд касаційної інстанції не бере до уваги посилання відповідача на пункт 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, оскільки спірні правочини було вчинено до внесення змін до статті 38 Закону № 4452-VI, яка в редакції, чинній до 12 серпня 2015 року, взагалі не містила пункту дев`ятого, як і не містила пункту, який би містив аналогічні пункту 9 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI (в редакції, чинній з 12 серпня 2015 року) положення. Варто зауважити, що особи повинні дотримуватись вимог законодавства, чинного саме на момент вчинення ними певних дій, та не можуть нести відповідальність за порушення, які встановлені законодавцем пізніше. 
Також слід вказати, що Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 04 липня 2018 року (справа №826/1476/15) зазначив, що перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону №  4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.
Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею. 
За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Уповноваженої особи про штучність створення правових підстав для отримання сум гарантованого відшкодування за рахунок Фонду у зв`язку з надходженням коштів на рахунок позивача з іншого рахунку.
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання уповноваженої особи на те, що перерахування коштів на рахунок позивача відбулось під час дії постанови Правління Національного банку України від 30.04.2015 № 293/БТ «Про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії проблемних», оскільки остання відповідно до положень статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача про встановлені для Банку обмеження відповідачем не надано. При цьому невиконання посадовими особами Банку приписів постанови НБУ про віднесення банку до категорії проблемних не може бути саме по собі підставою для висновку про нікчемність відповідних правочинів та операцій.
Також Суд касаційної інстанції зазначає, що Фонд або його уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорювані дії працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.
Такі неправомірні або оспорювані дії повинні доводитися в порядку, зокрема, кримінального провадження, рішення в якому відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для адміністративних судів.
Разом з тим, жодних вироків, якими б було встановлено наявність протиправних дій з боку позивача чи працівників банку під час укладення договору банківського рахунку чи здійснення транзакції щодо зарахування суми коштів на поточний рахунок ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем надано не було.
Згідно з положеннями частини першої статті 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.
Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом за договором банківського вкладу. При цьому і положення статті 2 Закону №4452-VI визначають, що вкладом вважаються кошти, які надійшли до банку як безпосередньо від вкладника, так і для нього. 
Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач уклав з ПАТ «Український Професійний Банк» договір банківського вкладу від 28 травня 2015 року та на відповідному рахунку позивача розміщено грошові кошти у розмірі 106200,00 грн.
Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до запровадження тимчасової адміністрації.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ «Український професійний банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому ОСОБА_1 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI.
Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Український професійний банк» за рахунок Фонду, що правильно було встановлено судом першої інстанції.
Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» щодо визнання нікчемним договору №350622 банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» від 28.05.2015 року, укладеного між ПAT «Український професійний банк» та ОСОБА_1 , Суд зазначає таке.
Згідно із частинами 1, 2, 10 статті 38 Закону №4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті. 
За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 вказаного Закону, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.
Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу чи рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення Уповноваженої особи не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою Фонду, що здійснює повноваження органу управління банку. 
Аналогічна правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, № 910/24198/16 від 16 травня 2018 року, № 819/353/16 від 04 липня 2018 року.
Оскільки рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, таке рішення не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб внаслідок його прийняття. Таким чином, права позивача у цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами цього банку як юридичної особи.
Отже, встановлена правова природа згаданого рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо його оскарження, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» щодо визнання нікчемним договору №350622 банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» від 28.05.2015 року, укладеного між ПAT «Український професійний банк» та ОСОБА_1 , не можуть бути розглянуті у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах).
18.          Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.  
19.          Згідно статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
20.          За правилами абзацу першого частини першої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
21.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
22.          З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції в цілому, а постанови суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» щодо визнання нікчемним договору №350622 банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» від 28.05.2015 року, укладеного між ПAT «Український професійний банк» та ОСОБА_1 , із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог. В іншій частині постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись статтями 341, 344, 349, 352, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
2.          Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року у справі №826/10436/16 скасувати.
3.          Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2017 року у справі №826/10436/16 скасувати в частині позовних вимог про визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» щодо визнання нікчемним договору №350622 банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» від 28.05.2015 року, укладеного між ПAT «Український професійний банк» та ОСОБА_1 , а провадження у справі в цій частині закрити.  
4.          В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2017 року у справі №826/10436/16 - залишити в силі. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій