Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 991/4485/20	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-сс/991/532/20	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А

22 червня 2020 року	місто Київ	

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу, подану ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:
22.06.2020 Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду отримано апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.06.2020.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями по провадженню №11-сс/991/532/20 справу призначено судді-доповідачу ОСОБА_2 , судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
На цій стадії суддя-доповідач, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, має діяти у порядку, визначеному ч. 1 ст. 422 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК). Так, відповідно до зазначеної норми «отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду».
Однак, у ситуації з апеляційною скаргою, отриманою від ОСОБА_3 , виконання вимог ч. 1 ст. 422 КПК, на переконання судді-доповідача, є неможливим. Адже, перевіривши апеляційну скаргу на відповідність приписам ст. 396 КПК, суддя-доповідач встановив, що вона подана без додержання вимог вказаної статті.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 396 КПК «апеляційна скарга подається в письмовій формі». А згідно із п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК «в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення».
Водночас, як зазначено у ч. 3 ст. 407 КПК «за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу».
Проте, всупереч вказаним процесуальним нормам, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України розглянути по суті, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, вчинене групою осіб, та розпочати досудове розслідування. Однак, у прохальній частині не зазначає, яке рішення у відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК щодо ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.06.2020 має прийняти колегія суддів апеляційного суду.
Також, у тексті апеляційної скарги ОСОБА_3 відсутнє обґрунтування того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваної ним ухвали слідчого судді.
За правилами ч. 6 ст. 9 КПК «у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу». Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК «кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 10 КПК «не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками». А за приписами ч. 1 ст. 22 КПК «кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом».
Із огляду на вказані загальні засади кримінального провадження, суддя-доповідач вважає, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 у її редакції з тими недоліками, про які зазначено вище, позбавить інших учасників цього судового провадження можливості висловити заперечення проти доводів його апеляційної скарги, та унеможливить прийняття апеляційним судом одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 407 КПК. Адже, не чітко сформульовані апеляційні вимоги позбавлять інших учасників можливості у подальшому реалізувати своє право на захист, шляхом подачі заперечень, та унеможливлять визначення меж апеляційного перегляду. Вказане може призвести до порушення таких засади як рівність і змагальність у судовому процесі.
Саме тому, хоча Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду при розгляді справи №344/15549/17 у своїй постанові від 19.09.2018 і дійшов висновку, що при оскарженні ухвал слідчих суддів підлягає застосуванню ст. 422 КПК, а ст. 399 КПК в такій ситуації не застосовується, за наведених вище обставин як суддя-доповідач вважаю за неможливе застосування цього висновку Верховного Суду. У зв`язку з наведеним та з метою визначення меж апеляційного перегляду і забезпечення дотримання прав інших учасників кримінального провадження на участь в судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги вбачаю за можливе залишення апеляційної скарги ОСОБА_3 без руху з наданням йому часу на усунення недоліків на підставі правила, передбаченого ч. 1 ст. 399 КПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК «суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу».
Тому, для забезпечення  ОСОБА_3  практичної можливості скористатися правом на оскарження судового рішення, його апеляційну скаргу слід залишити без руху та встановити п`ятиденний строк на усунення вищезазначених недоліків.
Таким чином, ОСОБА_3 потрібно викласти апеляційну скаргу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 396 КПК.
Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 10, 22, 24, 396, 399, 422 Кримінального процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2020 року залишити без руху.
Для усунення недоліків встановити строк 5 (п`ять) днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі невиконання ухвали суду, його скарга буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:        	ОСОБА_2