ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року                                        м.Дніпро                    Справа №  904/6358/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя           Вечірко І.О. (доповідач)
судді                              Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.
секретар                                   Манчік О.О.
розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження апеляційну 
скаргу          Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Групп"  
на рішення          Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 року (повний текст складено 28.02.2020 року)
у справі          № 904/6358/19 (суддя Соловйова А.Є., м. Дніпро)
за позовом          Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 
в особі          відокремленого підрозділу "Атоменергомаш", м. Енергодар Запорізької області
до          Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Групп", м. Дніпро
про          стягнення пені, штрафу в загальній сумі 29 925,86 грн.

ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Групп" про стягнення пені в сумі 2 858,98 грн. і штрафу в сумі 1 093,60 грн. за прострочення постачання продукції, штрафу в сумі 25 925,86 грн. за односторонню відмову від виконання зобов`язань. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Групп" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу  "Атоменергомаш" 2 858,98 грн. - пені за порушення строку поставки продукції, 1 093,60 грн. – штрафу за порушення строку поставки продукції, 25 973,28 грн. – штрафу за односторонню відмову від виконання зобов`язань за договором, 1 921,00 грн. – витрат, пов`язаних із сплатою судового збору. 
2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 року, позовні вимоги задовольнити частково в частині нарахування штрафних санкцій за недопоставку товару в загальному розмірі 3 952,58 грн. 
2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Відповідач посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права, та суперечить нормам чинного законодавства України. Суд першої інстанції розглянув дану справу, прийнявши до уваги лише доводи позивача та не взяв до уваги надані відповідачем пояснення. Звертаючись із вимогами про стягнення пені та штрафу за порушення строку поставки продукції та штрафу за відмову від виконання зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача двічі штрафні санкції за фактично одне порушення. Разом з тим, по факту виконання зобов`язань за договором зі сторони постачальника вчинено лише одне порушення – недопоставлено продукцію на суму 15 622,83 грн. Відповідачем неодноразово було наголошено про неможливість подвійного стягнення штрафу згідно вимог частини 1 статті 61 Конституції України. Судом першої інстанції при розгляді справи жодним чином не враховано фактів та не надано оцінки обставинам щодо ступеню виконання зобов`язань за договором, що в свою чергу має істотне значення при визначенні виду порушення. В даному випадку порушення умов договору зі сторони відповідача полягає у недопоставці продукції. При нарахуванні штрафних санкцій має бути враховано ступінь виконання зобов`язання боржником. Відповідачем виконано зобов`язання за договором у розмірі, що відповідає 88 % суми договору, тоді як вартість недопоставленої продукції складає лише 12 %. Позивачем за весь час розгляду справи судом першої інстанції не надано жодних доказів виникнення у нього збитків та будь-яких інших негативних наслідків у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за спірним договором. Нарахована до сплати сума штрафних санкцій є надмірно великою у порівнянні із вчиненим відповідачем порушенням зобов`язання та збитками кредитора. В даному випадку позивачем фактично заявлено до стягнення суму, яка перевищує суму невиконаних зобов`язань зі сторони відповідача. Зокрема, зі сторони відповідача недопоставлено продукцію відповідно на 12 % від суми договору, а до стягнення пред`явлено всі 20 %, що є неспівмірним. Відповідач також посилається на статтю 233 Господарського кодексу України, згідно з якою у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. З огляду на те, що відповідачем добросовісно виконано зобов`язання за договором у значному розмірі – 88 % продукції поставлено у встановлений договором строк без будь-яких зауважень позивача, а також той факт, що у відповідача мали місце об`єктивні обставини, що призвели до порушення договору, про які він повідомляв позивача засобами телефонного зв`язку, несправедливо покладати на відповідача сплату додаткового штрафу у розмірі 25 973,28 грн., який майже в два рази перевищує суму недопоставленого товару. У разі встановлення факту відмови відповідача від зобов`язань за договором, беручи до уваги ступінь виконання зобов`язань зі сторони відповідача, штраф у розмірі 20 % має бути нараховано лише на суму невиконаних зобов`язань, зокрема, у розмірі 3 124,56 грн. Разом з тим, штрафні санкції за "недопоставку продукції" в такому випадку не можуть бути застосовані. 
2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 року у даній справі без змін. Посилається на те, що продукція, від постачання якої відмовився відповідач, була призначена для виготовлення продукції для атомних електростанцій України. Оскільки позивач є державним підприємством, то здійснення закупівель здійснюється ним виключно із застосуванням електронних систем закупівель відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", що вимагає значного часу (процедура закупівлі до укладення відповідного договору триває не менше двох місяців), внаслідок чого позивач позбавлений можливості оперативно здійснити закупівлю необхідної для виробництва продукції у разі невиконання зобов`язань щодо її постачання контрагентами за раніше укладеними договорами. Наведені обставини обумовлюють необхідність для позивача вжиття посилених заходів щодо забезпечення виконання контрагентами укладених договорів, зокрема, шляхом включення до договорів, що укладаються за результатами проведення процедур закупівель згідно із Законом України "Про публічні закупівлі", умов про застосування заходів забезпечення виконання зобов`язань. З метою стимулювання контрагентів до виконання зобов`язань в натурі на виконання вимог статті 525 Цивільного кодексу України про недопустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань, в договорах, що укладаються позивачем, наявна умова про відповідальність контрагентів, які в односторонньому порядку відмовились від виконання своїх зобов`язань за договором, у вигляді штрафу в розмірі 20 % від суми договору. Відповідно, в договорі поставки                    № 20/05/45 наявний пункт 7.6, згідно з яким у разі односторонньої відмови Постачальника від виконання своїх зобов`язань за договором, Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 20 % від суми договору. Умова вказаного пункту договору відповідає вимогам частини 4 статті 231 Господарського кодексу України, а також статтям 6, 627 Цивільного кодексу України. При підписанні договору відповідач погодився на відповідні умови, з позовною заявою про визнання недійсним пункту 7.6 договору до суду не звертався, судове рішення про визнання даного пункту договору недійсним не ухвалювалось, в зв`язку з чим  судом першої інстанції були правомірно задоволені позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу за односторонню відмову від виконання зобов`язань за договором. Відповідач не надав жодного доказу вжиття ним вичерпних заходів для недопущення господарського правопорушення, що унеможливлює звільнення його від відповідальності. Посилання відповідача на те, що штраф за відмову від виконання зобов`язань за договором, передбачений пунктом 7.6 договору поставки насправді є штрафом за порушення строку поставки, в зв`язку з чим його застосування суперечить статті 61 Конституції України, не ґрунтується на нормах чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи. Відповідач у листі від 04.09.2019 року № 04/09-2 повідомив позивача про те, що він вимушений відмовити у задоволенні вимоги про допоставку продукції з огляду на відсутність у розпорядженні підприємства даної продукції. Таким чином, відповідач не лише допустив прострочення постачання продукції, але у вказаному листі взагалі відмовився від подальшого постачання продукції, тобто відмовився від виконання зобов`язань за договором поставки. Сума штрафних санкцій за нездійснення відповідачем поставки продукції за договором протягом півроку складає менше 4 тис. грн., при цьому позивач не отримав продукції на суму майже 16 тис. грн., яка необхідна для виконання замовлень атомних електростанцій, та яку він не має можливості закупити у іншого постачальника. Застосування штрафів відповідно до пунктів 7.2 та 7.6 договору не є застосуванням юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Щодо доводів відповідача про обов`язок суду застосувати до спірних правовідносин статтю 233 Господарського кодексу України, позивач звертає увагу на те, що застосування вказаної статті є правом суду, та вона підлягає застосуванню виключно за наявності визначених у ній підстав. Відповідач не звертався до суду першої інстанції з проханням застосувати статтю 233 Господарського кодексу України та не надав жодного доказу наявності підстав для її застосування. За наведених обставин, позивач вважає, що судове рішення про задоволення позовних вимог є цілком правомірним та таким, що ґрунтується на матеріалах справи та положеннях чинного законодавства. 
3. Апеляційне провадження.
3.1.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, постановлено розгляд апеляційної скарги здійснити в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 

3.2. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

01.04.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Арма Групп" (постачальник) та Відокремлений підрозділ "Атоменергомаш" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) уклали договір поставки № 20/05/45, відповідно до умов пункту 1.1. якого постачальник зобов`язався поставити в передбачені даним договором строки покупцю, наступну продукцію:
- Круг 12 ДСТУ 4738:2007 (ГОСТ 2590-2006), СтЗсп/пс, ДСТУ 4484:2005/ГОСТ 535-2005 в кількості 0,092 т 23 333,33 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 2 146,67    грн.,
- Круг 16 ДСТУ 4738:2007 (ГОСТ 2590-2006), СтЗсп/пс, ДСТУ 4484:2005/ГОСТ 535-2005 в кількості 0,249 т 23 333,33 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 5 810,00    грн.,
- Круг 18 ДСТУ 4738:2007 (ГОСТ 2590-2006), СтЗсп, ДСТУ 4484:2005/ГОСТ 535-2005 в кількості 0,142 т 23 333,33 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 3 313,33 грн.,
- Круг 20 ДСТУ 4738:2007 (ГОСТ 2590-2006), СтЗсп, ДСТУ 4484:2005/ГОСТ 535-2005 в кількості 0,086 т 23 333,33 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 2 006,67 грн.,
- Круг 32 ДСТУ 4738:2007 (ГОСТ 2590-2006), СтЗсп/пс, ДСТУ 4484:2005/ГОСТ 535-2005 в кількості 0,908 т 23 333,33 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 21 186,67 грн.,
- Круг 5 ДСТУ 4738:2007 (ГОСТ 2590-2006), СтЗсп/пс, ДСТУ 4484:2005/ГОСТ 535-2005 в кількості 0,068 т 25 000,00 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 1 700,00 грн.,
-    Круг 50 ДСТУ 4738:2007 (ГОСТ 2590- 2006), СтЗсп/пс, ДСТУ 4484:2005/ГОСТ 535-2005 в кількості 0,489 т 23 333,33 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 11 410,00 грн.,
- Круг 6 ДСТУ 4738:2007(ГОСТ 2590-2006), СтЗсп/пс, ДСТУ 4484:2005/ГОСТ 535-2005 в кількості 0,104 т 25 000,00 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 2 600,00 грн.,
- Круг 10 ДСТУ 4738:2007/ГОСТ 2590-2006, Ст20, ДСТУ 7809:2015 в кількості 0,02 т 28 833,33 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 576,67 грн.,
- Круг 18 ДСТУ 4738:2007/ГОСТ 2590-2006, Ст20, ДСТУ 7809:2015 в кількості 0,112 т    26 375,00 грн, разом з ПДВ 20 % загальна сума 2 954,00 грн.,
- Круг 40 ДСТУ 4738:2007/ГОСТ 2590-2006,Ст20, ДСТУ 7809:2015 в кількості 0,581 т    22 166,67 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 12 878,83 грн.,
- Круг 20 ДСТУ 4738:2007/ГОСТ 2590-2006, Ст45, ДСТУ 7809:2015 в кількості 0,024 т    25 250,00 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 606,00 грн.,
- Круг 50 ДСТУ 4738:2007/ГОСТ 2590-2006, Ст45, ДСТУ 7809:2015 в кількості 0,093 т    25 250,00 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 2 348,25 грн.,
- Круг 8 ДСТУ 4738:2007/ГОСТ 2590-2006, Ст45, ДСТУ 7809:2015 в кількості 0,343 т    26 666,67 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 9 146,67 грн.,
- Круг 24 ДСТУ 4738:2007/ГОСТ 2590-2006, Ст35, ДСТУ 7809:2015 в кількості 0,067 т    26 750,00 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 1 792,25 грн.,
- Круг 32 ДСТУ 4738:2007/ГОСТ 2590-2006, Ст35, ДСТУ 7809:2015 в кількості 0,177 т    25 375,00 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 4 491,38 грн.,
- Круг 36 ДСТУ 4738:2007/ГОСТ 2590-2006, Ст35, ДСТУ 7809:2015 в кількості 0,747 т    25 250,00 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 18 861,75 грн.
- Круг 90 ДСТУ 4738:2007/ГОСТ 2590-2006, Ст35, ДСТУ 7809:2015 в кількості 0,072 т    23 333,33 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 1 680,00 грн.
- Круг 35 ДСТУ 4738:2007/ГОСТ 2590-2006, Ст40Х, ДСТУ 7809:2015 в кількості 0,096 т    28 583,33 грн., разом з ПДВ 20 % загальна сума 2 744,00 грн., а покупець зобов`язався прийняти та оплатити вказану продукцію.
Відповідно до пункту 3.1 договору, загальна сума договору складає 129 903,75 грн., в тому числі ПДВ 21 650,63 грн. 
Пунктом 5.1 договору встановлено, що поставка продукції за цим договором здійснюється до 01.06.2019 року партіями відповідно до заявок покупця, в яких зазначається номенклатура, кількість продукції, що постачається, та строки її поставки.
Згідно з пунктом 5.6. договору в разі ненадання заявок покупцем продукція, зазначена в пункті 1.1 договору, в будь-якому разі повинна бути поставлена    постачальником не пізніше 01.06.2019 року.
Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку продукції у строки, встановлені цим договором (пункт 6.3. договору).
Відповідно до умов пункту 7.2 договору за порушення строків поставки продукції, визначених відповідно до пунктів 5.1, 5.5, 5.6 цього договору, та/або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Якщо в результаті допущеного прострочення та/або недопоставки поставка продукції втратить інтерес для покупця, він має право відмовитися від прийняття продукції та вимагати відшкодування завданих збитків.
У разі односторонньої відмови постачальника від виконання своїх зобов`язань за договором, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від суми договору (пункт 7.6 договору).
На виконання умов договору відповідачем було здійснено поставку продукції, передбаченої умовами договору, що підтверджується видатковими накладними: № РН-10041 від 10.04.2019 року,    № РН-10041 від 10.04.2019 року, № РН-31054 від 31.05.2019 року на загальну суму 110 102,02 грн. (а. с. 24-26).
Разом з тим, відповідачем    не поставлена частина продукції (круг 40 в кількості 0,581 т та круг 35 в кількості 0,096 т ) загальною вартістю 15 622, 83 грн. з ПДВ.
В зв`язку з порушенням умов договору Відокремлений підрозділ "Атоменергомаш" звернувся до ТОВ "Арма Групп" з претензією № 2623/15 від 12.06.2019 року про сплату штрафних санкцій та допоставки продукції (а. с. 27-28), у відповіді № 04/09-2    від 04.09.2019 року на яку    ТОВ "Арма Групп" відмовилось в односторонньому порядку від виконання за договором поставки в частині постачання круга 40 в кількості 0,581 т та круга 35 в кількості 0,096 т (а. с. 29-31).
Листом № 4293/15 від 18.09.2019 року "щодо розгляду претензії" Відокремлений підрозділ "Атоменергомаш" запропонував    ТОВ "Арма Групп" протягом 10 днів з моменту отримання даної претензії перерахувати на поточний рахунок позивача залишок штрафних санкцій за порушення умов договору поставки в сумі 28 613,01 грн. (а. с 32-33).
Відокремлений підрозділ "Атоменергомаш" звернувся до ТОВ "Арма Групп" з повідомленням № 6156/15 від 23.12.2019 року про застосування оперативно-господарської санкції у вигляді відмови від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного постачальником. У вказаному повідомленні запропоновано укласти угоду про дострокове розірвання договору, оскільки строк дії договору поставки № 20/05/45 встановлено тривалістю 2 роки, з урахуванням його часткового виконання та застосування оперативно-господарської санкції  (а. с. 19-20).
Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до місцевого господарського суду.
Звертаючись до суду із даним позовом, позивач посилався на невиконання відповідачем зобов`язань за договором    поставки № 20/05/45 від 01.04.2019 року в частині    виконання зобов`язань з поставки    товару та просив суд стягнути з відповідача штрафні санкції, а саме: пеню в сумі    2 858,98 грн., штраф в сумі 1 093,60 грн., штраф за односторонню відмову від виконання своїх зобов`язань    у сумі 25 925,86 грн.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

3.3.1. Юридична оцінка доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4). У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.
Як вбачається із змісту апеляційної скарги, відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь позивача штрафу за односторонню відмову від виконання зобов`язань за договором в розмірі 25 973,28 грн. В решті рішення місцевого господарського суду відповідачем не оскаржується.
Таким чином, предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за односторонню відмову від виконання зобов`язань за договором в розмірі 25 973,28 грн. 
Частиною 1    статті 193 Господарського кодексу України    встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення    Цивільного кодексу України    з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1    статті 509 Цивільного кодексу України    зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).
Згідно із частиною 1    статті 265 Господарського кодексу України    за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України    за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1    статті 612 Цивільного кодексу України    встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статей    525    та    526 Цивільного кодексу України    одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього    Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Частиною 1    статті 598 Цивільного кодексу України    встановлено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зокрема,    згідно із статтею 599 Цивільного кодексу України    зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до    пункту 3 частини 1    статті 611 Цивільного кодексу України    у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно із пунктом 7.6 договору поставки № 20/05/45 у разі односторонньої відмови постачальника від виконання своїх зобов`язань за договором, Постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20 % від суми договору.
Як вбачається із матеріалів справи поставка круга 40 в кількості 0,581 т та круга 35 в кількості 0,096 т у строк, передбачений договором, здійснена не була. При цьому у відповіді на претензію позивача,  відповідач  відмовився в односторонньому порядку від виконання за договором поставки в частині постачання круга 40 в кількості 0,581 т та круга 35 в кількості 0,096 т. (а. с. 29-31). В зв`язку з чим, місцевий господарський суд правомірно зазначив в оскаржуваній частині рішення про те, що це є беззаперечною підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій згідно пункту 7.6 договору поставки № 20/05/45. 
Разом з цим, згідно з частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Матеріали справи свідчать, що відповідачем за договором мало бути забезпечено поставку продукції на суму 129903,75 грн, тоді як фактично ним зобов`язання виконано частково та не було поставлено продукції на суму 15622,83 грн.
Нарахована відповідачем сума штрафу згідно з умовами пункту 7.6 договору становить 25973,28 грн.
Зазначена сума штрафу є надмірною порівняно із сумою невиконаного відповідачем за договором зобов`язання.
Апеляційний господарський суд вважає, що з урахуванням обставин справи існують правові підстави для зменшення розміру стягуваного з відповідача штрафу за відмову від виконання зобов`язань, з огляду на його значний розмір порівняно із сумою невиконаного відповідачем зобов`язання та  одночасним застосуванням до відповідача інших штрафних санкцій за порушення строків поставки.
З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку про зменшення розміру стягуваного штрафу за відмову від виконання відповідачем частини зобов`язань до 50% нарахованої суми, що складає 12986,64 грн.

3.3.2. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
За таких обставин, наявні підстави передбачені положеннями статті 277 Господарського процесуального кодексу України для часткового задоволення апеляційної скарги і зміни оскаржуваного рішення в частині визначення суми штрафних санкцій.

3.3.3. Розподіл судових витрат.

Частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача щодо неналежного виконання зобов`язань за договором, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача незалежно від результатів розгляду спору.
Керуючись статтями     269-271,    275,    277,    282,    283 Господарського процесуального кодексу України,    апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Групп" – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 року у справі                       № 904/6358/19 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Групп" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" штрафу за односторонню відмову від виконання зобов`язань за договором в розмірі 25 973,28 грн змінити, виклавши його в цій частині у наступній редакції.
«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Групп» (вул. Набережна Перемоги, 100/218, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 41464728) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» (а/с 306, м. Енергодар, Запорізької області, 71503, код ЄДРПОУ 26444970) 12986,64 (дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн, 64 коп. штрафу за односторонню відмову від виконання зобов`язання за договором.
В решті вимог про задоволення штрафу про односторонню відмову від виконання зобов`язання відмовити."
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                      І.О. Вечірко

Суддя                                                                                          Л.М. Білецька

Суддя                                                                                          Ю.Б. Парусніков