Ухвала
 
14 квітня 2020 року 
м. Київ
 
справа №  2-1027/10
провадження № 61-20590ск19
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи     питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до Закритого акціонерного товариства «Автомобіліст», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
15 листопада 2019 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, направив на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від  15 жовтня 2019 року у вищезазначеній справі.  
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року касаційну скаргу залишено без руху до 24 грудня 2019 року для усунення недоліків, зокрема встановлено термін для подання до Верховного Суду документа про сплату судового збору за подачу касаційної скарги.
 
Також даною ухвалою заявника повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду, а саме: касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.
 
29 листопада 2019 року указана ухвала Верховного Суду була направлена 
ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 .
Проте, конверт разом з копією ухвали Верховного Суду від 25 листопада 2019 року про залишення касаційної скарги без руху, що був направлений ОСОБА_1 за адресую, вказаною ним у касаційній скарзі, повернувся до суду касаційної інстанції із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
 
Оскільки у матеріалах касаційного провадження були відсутні належні докази отримання копії ухвали Верховного Суду від 25 листопада 2019 року, наведене дало можливість продовжити заявнику строк для усунення недоліків.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги до 17 березня 2020 року.
 
21 лютого 2020 року вказана ухвала Верховного Суду разом з ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року повторно надсилалася на адресу заявника, вказану ним в касаційній скарзі.
 
Проте конверт, разом з копіями ухвал Верховного Суду від 25 листопада 2019 року та 
17 лютого 2020 року, що був направлений ОСОБА_1 за адресою, вказаною ним у касаційній скарзі, повернувся до суду касаційної інстанції із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Оскільки на час постановлення цієї ухвали вимоги ухвали Верховного Суду від 
25 листопада 2019 року ОСОБА_1 не виконані, касаційну скаргу слід визнати неподаною і повернути заявнику на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України. 
 
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
 
Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України
 
УХВАЛИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до Закритого акціонерного товариства «Автомобіліст», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                         В. В. Сердюк