УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 683/746/19
Провадження № 22-ц/4820/297/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2019 року (суддя Андрощук Є.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа на стороні позивача без заявлення самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
У березні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що відповідно до рішення державного нотаріуса м. Старокостянтинова № 181 та № 182/02-14 від 18 січня 2019 року неможливо позивачу оформити право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на її двох доньок, оскільки відповідач створює штучні перешкоди та не визнає спадкового права своїх двох племінниць. Предметом спадщини є 1/3 частка кв. АДРЕСА_1 . Співвласником даної квартири є відповідач та до цього часу у квартирі зареєстровані відповідач з двома його дітьми та дві доньки позивача. Нотаріус порахувала, що на даний час дві доньки позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийняли від матері, як спадкоємці за законом першої черги, за умови наданої позивачем нотаріусу відмови позивача від його частки на користь двох доньок, спадщину – по квартирі АДРЕСА_2 її 1/3 частку в рівних долях: 1/6 та 1/6 на кожну з доньок. Відповідач категорично не визнає доньок своєї померлої сестри спадкоємицями, саме тому є факт оспорювання прав доньок позивача по квартирі АДРЕСА_2 з боку відповідача.
У зв`язку з цим позивач просив суд визнати право власності по 1/6 частки у квартирі АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6 для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судові витрати у розмірі 1268 грн. 40 коп. покласти на відповідача.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Вважає вказане рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі та недоведеністю обставини того, що після смерті батьків ОСОБА_6 не було чого спадкувати її дітям.
Зазначає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову, оскільки у рішенні зазначено, що згідно довідки БТІ ОР № 908 від 14 вересня 2017 року 2/3 частки даної квартири належали батькам померлої ОСОБА_6 та їх сину (відповідачу) та від неї ніби немає чого спадкувати її полишеним двійнятам-донькам.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть (повторне) Серія НОМЕР_1 від 10 жовтня 2014 року (а. с. 9).
Згідно положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом до майна померлої ОСОБА_6 є її неповнолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 від 16 січня 2006 року (а. с. 6)), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_3 від 16 січня 2006 року (а. с. 6)) та чоловік - ОСОБА_1 (свідоцтво про одруження Серії НОМЕР_4 від 21 січня 1999 року (а. с. 8)).
Неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є такими, що прийняли спадщину після смерті матері, оскільки на момент відкриття спадщини були малолітніми (ч. 4 ст. 1268 ЦК України) (а. с. 38-39).
ОСОБА_1 спадщину після смерті дружини не прийняв, оскільки відмовився від прийняття спадщини на користь дітей, що підтверджується даними його заяви до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори за № 1030 від 23 червня 2010 року (ч. 1 ст. 1273 ЦК України) (а. с. 31).
Згідно даних повідомлення відділу з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міськради № 683/02-02/2018 від 10 травня 2018 року в архіві відділу відсутня інформація про усіх зареєстрованих осіб на момент смерті громадян: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 21).
Як вбачається з відповідей завідувача Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотної Т.В. № 181/02-14 та № 182/02-14 від 18 січня 2019 року на звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадкових прав на частку на ім`я його малолітніх доньок - на 1/3 частку кв. АДРЕСА_1 після смерті їх матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріусом повідомлено про відсутність можливості оформлення спадкових прав у зв`язку з неможливістю встановлення факту прийняття спадщини, оскільки неможливо встановити хто був ще зареєстрований з померлою на день смерті, та хто прийняв спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини згідно п. 3 ст. 1268 ЦК України, місця відкриття спадщини та неможливістю встановити кола спадкоємців, а також не було надано документа, що посвідчує право власності на вищезазначену квартиру та не було повідомлено, що інша особа не надає Свідоцтво про право власності на житло, оскільки між ними є спір (а. с. 10, 11).
Разом з тим, як вбачається з даних довідки Старокостянтинівської БТІ ОР № 908 від 14 вересня 2017 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована у Старокостянтинівському БТІ ОР у реєстровій книзі під реєстровим номером № 3792 за ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , за кожним по 1/3 частки квартири, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міськради 28 грудня 1998 року (а. с. 20).
Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки є безпідставними та не доведеними у суді, посилання позивача, що предметом спадщини є 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , як на обґрунтування позовних вимог, а отже спадкоємці ОСОБА_6 мають право на спадкування, вказаної частки квартири, позивачем ні у позовній заяві ні в суді не доведено належними та допустимими доказами. 
       З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд. 
Посилання апелянта на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову, оскільки у рішенні зазначено, що згідно довідки БТІ ОР № 908 від 14 вересня 2017 року 2/3 частки даної квартири належали батькам померлої ОСОБА_6 та їх сину (відповідачу) та від неї ніби немає чого спадкувати її полишеним двійнятам-донькам є необґрунтованими з огляду на наступне.
Як вбачається з даних довідки Старокостянтинівської БТІ ОР №908 від 14 вересня 2017 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована у Старокостянтинівському БТІ ОР у реєстровій книзі під реєстровим номером № 3792 за ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , за кожним по 1/3 частки квартири, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міськради 28 грудня 1998 року (а. с. 20).
З довідки № 208/03-25/2020 від 12 лютого 2020 року вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були зареєстровані у спірній квартирі з 10 березня 1976 року по 27 серпня 1999 року.
В судовому засіданні Хмельницького апеляційного суду сторони заявили, що спадкодавець ОСОБА_10 проживав в Італії і помер при поверненні на кордоні.
З наведеного вбачається, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не належала на праві власності будь-яка частка, в тому числі і 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . Питання спільного проживання ОСОБА_6 та спадкодавця ОСОБА_10 позивач не ставив і судом не розглядувалось, а тому Хмельницький апеляційний суд позбавлений можливості перевірити цей факт. 
А тому питання визнання права власності на частку спірної квартири є передчасним. 
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.
Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору. 
       Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування. 
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 

Повне судове рішення складено 16 березня 2020 року.

Судді А.В. Купельський

 
Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк