Постанова 
Іменем України                                  
 
25 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 524/7552/18
 
провадження № 61-22293св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),   Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка», 
суб`єкти оскарження: головний державний виконавець Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука головного територіального управління юстиції в Полтавській області Братчун Оксана Олександрівна та приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович,
заінтересовані особи (стягувачі):ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області                          від 25 липня 2019 року у складі судді Нестеренка С. Г. та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Карпушина Г. Л., Одринської Т. В., Пікуль В. П.,

 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст вимог скарги
 
У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фірма Берізка» звернулося до суду зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука головного територіального управління юстиції в Полтавській області (далі - державний виконавець Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області)            Братчун О. О. та приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій, з урахуванням уточнень, просило суд: 
- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області                Братчун О. О. в використанні наданих законодавством повноважень для примусового виконання рішень господарського суду Полтавської області від 18 серпня 2011 року у справі № 18/1732/11 та заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2015 року                 у справі 524/5164/15-ц у спосіб та порядку, встановлених рішеннями судів та законом; 
- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області, вчинені з майном ТОВ «Фірма «Берізка» при примусовому виконанні рішень господарського суду Полтавської області від 18 серпня 2011 року у справі  № 18/1732/11 та заочного рішення Автозаводського районного суду                    м. Кременчука від 20 липня 2015 року у справі № 524/5164/15-ц;
- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. в використанні наданих законодавством повноважень для примусового виконання заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня              2015 року у справі № 524/5164/13-ц у спосіб та порядку, встановлених судами та законом, та щодо незалучення до участі у виконавчому провадженні особи, уповноваженої діяти від імені боржника без довіреності;
- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. з майном ТОВ «Фірма «Берізка», яке перебуває у податковій заставі при примусовому виконанні заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня             2015 року у справі № 524/5164/1 5-ц;
- скасувати звіт про оцінку майна, складений суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання ГІП «Центр незалежної оцінки та експертизи» про оцінку основного обладнання ТОВ «Фірма Берізка» у кількості 16 одиниць, який надійшов приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику В. Л. 12 квітня 2018 року;
- постановити окремі ухвали та надіслати їх правоохоронним та іншим органам стосовно вчинення головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області                Братчун О. О. при примусовому виконанні рішення господарського суду Полтавської області від 18 серпня 2011 року та заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2015 року правопорушень, відповідальність за які встановлена статтями 206, 206-2, 209, 219, 364, 365-2, 368-2, 382, 384, 388 КК України та стосовно вчинення правопорушень приватним виконавцем Полтавського виконавчого округу Скрипником В. Л. при примусовому виконанні заочного рішення Автозаводського районного суду від 20 липня 2015 року, відповідальність за які встановлена статтями 365-2, 388 КК України.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
 
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року клопотання Автозаводського ВДВС                                 м. Кременчука ГТУЮ в Полтавській області задоволено.
Закрито провадження у справі за скаргою Олефіра П. П., в інтересах                           ТОВ «Фірма «Берізка», в частині вимог щодо оскарження дій та бездіяльності головного державного виконавця Автозаводського ВДВС                 м. Кременчука ГТУЮ в Полтавській області Братчун О. О.                                              у ЗВП № 32189927.
Залишено без розгляду скаргу Олефіра П. П., в інтересах ТОВ «Фірма «Берізка», в частині вимог щодо оскарження дій та бездіяльності головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ в Полтавській області Братчун О. О. у ВП № 48908075.
Клопотання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. В. задоволено.
Залишено без розгляду скаргу Олефіра П. П., в інтересах ТОВ «Фірма «Берізка», в частині вимог щодо оскарження дій та бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області             Скрипника В. Л. у ВП № 55777563.
 
Закриваючи провадження у справі за скаргою Олефіра П. П. в інтересах  ТОВ «Фірми «Берізка» в частині вимог про оскарження дій та бездіяльності головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Братчун О. О. у ЗВП № 32189927 суд першої інстанції виходив з того, що скарга в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Залишаючи без розгляду скаргу в частині вимог про оскарження дій та бездіяльності головного державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Братчун О. О. у ВП №48908075, та в частині вимог про оскарження дій та бездіяльності приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. у ВП № 55777563 суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Фірма Берізка» пропустило без поважних причин десятиденні строки оскарження дій державного та приватного виконавців.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу Олефіра П. П., в інтересах ТОВ «Фірма «Берізка», задоволено частково.
Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року в частині залишення без розгляду скарги               Олефіра П. П., в інтересах ТОВ «Фірма «Берізка», щодо вимог про оскарження дій та бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. у ВП № 55777563 скасовано.
Скаргу Олефіра П. П., в інтересах ТОВ «Фірма «Берізка», в частині вимог щодо про оскарження дій та бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. у ВП № 55777563 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що заявник звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця у період коли виконавче провадження ще тривало і, відповідно, останнім вчинялися певні виконавчі дії. Зважаючи на те, що вимоги заявника мають загальний характер без конкретизації дій приватного виконавця, які оскаржуються, загальний висновок суду першої інстанції про пропуск заявником 10-тиденого строку для звернення до суду, є передчасним та таким, що зроблений без належного з`ясування всіх обставин справи. При цьому, судом першої інстанції не мотивовано відхилення доводів заявника про те, що боржник та він, як його представник, про виконавче провадження № 55777563 дізнався лише 04 вересня 2018 року. За таких обставин, висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважав необґрунтованим.
У решті судове рішення районного суду апеляційний суд вважав обґрунтованим та таким, яке ухвалено на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин справи.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2019 року до Верховного Суду,                   ТОВ «Фірма Берізка», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року в частині відмови у задоволенні скарги скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Судове рішення апеляційного суду в частині, в якій ухвала суду першої інстанції була скасована та справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду, учасниками процесу не оскаржується, тому колегією суддів відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) не перевіряється.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неправильно встановили обставини справи та надали неправильну правову оцінку наданим ним доказам. Зокрема, суди не звернули увагу на те, що державний виконавець Братчун О. О. незаконно не залучила до участі у виконавчому провадженні представника ТОВ «Фірма Берізка» -                    Олефіра П. П.
Вважає, що висновки судів в оскаржуваній частині не відповідають дійсним обставинам справи, а ним пропущено строк на звернення до суду з поважних причин. Висновки судів про зворотне не відповідають обставинам справи.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У лютому 2020 року від Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ                        у Полтавській області до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому вказується на те, що її доводи є безпідставними, оскільки суди в оскаржуваній частині забезпечили повний та всебічний розгляд справи, надавши належну оцінку доказам та обставинам справи, тому судові рішення судів попередніх інстанцій просить залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки вона є необґрунтованою та безпідставною.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою судді Верховного Суду від 28 січня 2020 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року справу призначено до розгляду.
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ТОВ «Фірма «Берізка» задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують.
 
Згідно зі статтею 124 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
 
Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.
 
Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.
 
Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.
 
Згідно зі статтю 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права та свободи. 
 
Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
 
Відповідно пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Встановивши, що заявник оскаржує дії державного виконавця щодо виконання рішення господарського суду, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що така скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі у відповідній частині підлягає закриттю.
 
Відповідно до статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:
а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;
б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
 
Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Дослідивши матеріали справи та встановивши, що Олефір П. П. , як представник ТОВ «Фірма «Берізка», про всі обставини ВП №48908075, яке перебувало в Автозаводському ВДВС м. Кременчука ГТУЮ в Полтавській області, дізнався ще у серпні 2016 року після отримання листа, зважаючи на відсутність клопотання про поновлення строку звернення до суду, та доказів, які б вказували на поважність пропуску такого строку, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про залишення без розгляду скарги Олефіра П. П. в інтересах ТОВ «Фірма «Берізка» в частині вимог про оскарження дій та бездіяльності головного державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Братчун О. О. у ВП № 48908075, у зв`язку з пропуском строку оскарження дій державного виконавця.
 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. 
Наведені у касаційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення у цій частині без змін.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області                          від 25 липня 2019 року, в незміненій після апеляційного перегляду частині, та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий     Судді:	Д. Д. Луспеник     І. А. Воробйова     Б. І. Гулько     Р. А. Лідовець     Ю. В. Черняк