Ухвала                                   
 
27 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 755/11132/18
провадження № 61-3895ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справа дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , треті особи Служба у справа дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про визнання права на проживання та користування квартирою, в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.
Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що на ім`я його матері - ОСОБА_7 та шести членів її сім`ї: синів: ОСОБА_1 (позивача), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , невістки ОСОБА_10 , онуки ОСОБА_11 на підставі Розпорядження Святошинської районної державної адміністрації від 06 червня 2005 року № 885 видано ордер № 002105 серії Б на жиле приміщення, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 наймач ОСОБА_7 померла. Вказує, що з осіб, які зазначені в ордері та мають право на проживання, фактично проживає тільки він. Проте, в квартирі з 2014 року проживають не зареєстровані особи, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та їх малолітній син ОСОБА_4 , які не є членами сім`ї ОСОБА_7 . Вказував, що відповідачі самовільно вселилися в квартиру, оскільки він не надавав згоди на їх вселення та проживання, а тому він як законний користувач квартири, має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним, усунення порушень свого права користування квартирою.
ОСОБА_1 просив суд усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 .
У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права на проживання та користування квартирою.
Позовна заява ОСОБА_3 мотивована тим, що вона вселилася в спірну квартиру зі  згоди  свого  батька   ОСОБА_9 та дядька ОСОБА_1 на початку 2014 року. Вважала, що оскільки вона вселилася в квартиру за згодою наймачів, то набула право користування цим житловим приміщенням. Вказувала, що на даний час вона та її малолітній син іншого житла не мають, просила визнати за нею та її малолітнім сином право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року зустрічний позов ОСОБА_3 об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_1 .
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.
Постановою Київського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року в частині відмови в задоволенні первісного позову скасовано, ухвалено нове рішення в цій частині про задоволення позову.
Виселено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 .
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 04 грудня 2019 року було скасовано постанову Київського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, та справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення - залишено без змін.
У березні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення її недоліків, запропоновано подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій однозначно визначити обґрунтовані підстави касаційного оскарження рішень судів  першої  та  апеляційної  інстанцій відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України.
У  квітні  2020  року  на  виконання  вимог  ухвали  Верховного Суду від 20 березня 2020 року ОСОБА_1  надіслав засобами поштового зв`язку матеріали на усунення недоліків.
Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень (пункт перший частини першої статті 389 ЦПК України) зазначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження позивач зазначає порушення судом норм процесуального права передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки судами достеменно не встановлено періоду проживання відповідача у спірній квартирі, що зумовило невірну оцінку необхідності встановлення факту дотримання встановленого порядку при вселенні, наявності згоди всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою певного порядку користування жилим приміщенням. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статті 61, 65 ЖК України без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду 04 грудня 2019 року в даній справі (№755/11132/18).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити та витребувати матеріали цивільної справи у суду першої інстанції.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1  0на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справа дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , треті особи Служба у справа дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про визнання права на проживання та користування квартирою, в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.
Витребувати  з Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу  № 755/11132/18.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в десятиденний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                       Є. В. Петров
 
                                                                                                                                  С. Ю. Мартєв
 
      В. М. Сімоненко