[1]
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
15 травня 2020 року                                                                                         м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисників ОСОБА_1 - адвокатів Семено М.В. та Чорної Н.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лященко А.М. на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та, з урахуванням вимог ч.2 ст. 36 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Судом встановлено, що 31.10.2019 року близько 21 год. 08 хв., на вул. Жулянська, 11 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 13.3 ПДР України, в при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався назустріч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Крім того, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, 31.10.2019 року близько 21 год. 08 хв., на вул. Жулянська, 11 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вулиця Соборності, 51, Висновок № 370 від 31.10.19 року.
Тобто, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.
 
На дану постанову, захисник Лященко А.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, просить скасувати оскаржувану постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2019 року в частині притягнення його до адміністративної  відповідальності за ч.1 ст. 130  КУпАП  та  закрити в цій частині провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги захисник посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 280, 251 КУпАП, оскільки вважає, що під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення.
При цьому зазначає, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки всупереч вимог ст. 268 КУпАП, останній не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, внаслідок чого ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати суду свої пояснення та заперечення проти складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апелянт вказує, що під час розгляду справи суд не звернув своєї уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, складений поліцейським з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та п.9 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» (затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015), оскільки в ньому викладено суперечливі дані щодо часу вчинення правопорушення та часу складання цього протоколу, а також не вказано, що  ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не зазначено виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Тобто суть вчиненого адміністративного правопорушення та опис встановлених обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №223790 від 31.10.2019 року, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, вказаний протокол було складено за відсутності двох свідків.
Також апелянт посилається на порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, далі - Інструкція), оскільки працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а одразу його було направлено на огляд до відповідного медичного закладу. Проте, згідно п.7 Інструкції огляд водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводиться лише в разі відмови водія транспортного засобу від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, тобто вимога поліцейського про проведення огляду на стан сп`яніння одразу в медичному закладі, без пропозиції проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, є порушенням Інструкції.
 
В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, однак враховуючи присутність під час апеляційного розгляду його захисників - адвокатів Чорної Н.О. та Семено М.В., апеляційний суд, з огляду на положення ч.6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.
 
Вислухавши пояснення захисників Семено М.В. та Чорної Н.О., які діють в інтересах ОСОБА_1 , на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в апеляційній скарзі його захисника Лященко А.М., апеляційний суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного. 
 
Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з  вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення  та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є правильним, підтверджується наявними в матеріалах справі доказами і в апеляційній скарзі не оскаржується.
 
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №223790 від 31.10.2019 року (а.с. 2) складеним стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній, керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 ,став учасником ДТП, та згідно Висновку №370 від 31.10.19 року щодо результатів медичного огляду проведеного у лікаря-нарколога, останній знаходився в стані алкогольного сп`яніння; даними Висновку №370 від 31.10.19 року за результатами проведеного медичного огляду водія ОСОБА_1  (а.с. 7); Актом медичного огляду (а.с. 63-64), згідно якого, огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер 6820» о 22 год. 49 хв. та 23 год. 11 хв., за результатами проведення якого, виявлено вміст етилового спирту у видихуваному ОСОБА_1 повітрі в розмірі 1,97‰ та 1, 75‰ відповідно, а також даними Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 31.10.2019 року (а.с. 8), що підтверджує факт відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем.
 
Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.
 
За приписами ч.7 ст. 294 КУпАП, суд переглядає справу в межах апеляційної скарги і не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, а також може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Отже, доводи захисника про порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист, з підстав того, що всупереч вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу без участі останнього, чим позбавив ОСОБА_1 можливості надати суду свої пояснення та заперечення проти складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки, незважаючи, що ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в апеляційному суді, на неодноразові засідання апеляційного суду жодного разу не з`явився та не виявив бажання надати суду свої пояснення та заперечення. 
 
Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, складений поліцейським з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, так як даний протокол було складено за відсутності двох свідків, а також в ньому не вказано, що  ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і не зазначені виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки згідно «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 №1395, зокрема п.п. 5, 6 Розділу Х, положення якого регламентують оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння) і лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння.
 
Крім цього, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №223790 від 31.10.2019 року (а.с. 2) складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, останній, «керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 ,став учасником ДТП, та згідно огляду на стан сп`яніння проведеного у лікаря, перебував в стані алкогольного сп`яніння,  Висновок №370 від 31.10.19 року», чим порушив п.2.9 «а» ПДР України. На переконання апеляційного суду, викладена у вказаному протоколі суть вчиненого правопорушення з достатньою повнотою свідчить про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто в протоколі зазначено, які саме протиправні дії вчинила особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, та які положення законодавства порушено, а тому посилання захисника на порушення «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» (затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015) суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки положення цієї інструкції не регулюють порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
 
Інші доводи апеляційної скарги, зокрема про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст. 256 КУпАП з тих підстав, що дані цього протоколу містять суперечливі відомості щодо часу вчинення правопорушення та часу складання протоколу, також є безпідставними, оскільки вказані порушення при оформленні даного протоколу про адміністративне правопорушення не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 «а» ПДР України, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей стан було зафіксовано у передбаченому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування МОЗ та Держспоживстандартом у лікаря-нарколога.
 
Твердження захисника про порушення поліцейським процедури, передбаченої статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції», оскільки працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а одразу направили його на огляд до медичного закладу, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказана обставина, з урахуванням інших наявних в матеріалах справи доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують, що ОСОБА_1 , керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і в цьому стані вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, чим поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей, а тому ця обставина в даному конкретному випадку не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.
 
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2019 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі в частині притягнення його до адміністративної  відповідальності за ч.1 ст. 130  КУпАП, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, відсутні. 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника Лященко А.М., подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

 
                  Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                І.М. Сілкова   

Справа№ 33/824/101/2020 Категорія: ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в І інстанції - Лисенко В.В.
Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.