Постанова
Іменем України
 
04 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 750/9166/17
провадження № 61-9611св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач - публічне акціонерне товариство «Укрпошта»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 листопада 2017 року в складі судді: Рахманкулової І. П., та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 рокув складі колегії суддів: Шарапової О. Л., Бечка Є. М., Євстафіїва О. К.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта») визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Позов мотивовано тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року було визнано незаконним наказ УДППЗ «Укрпошта» про звільнення його з роботи 02 квітня 2015 року відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП у зв`язку із закінченням строку трудового договору та поновлено його на посаді виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Міністерство інфраструктури України на підставі наказу від 11 листопада 2015 року № 465 реорганізувало Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» шляхом його перетворення у ПАТ «Укрпошта». 
 
На виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року його поновлення на роботі повинно бути здійснено на посаду виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта». Наказом ПАТ «Укрпошта» від 03 квітня 2017 року № 967/к його поновлено на посаді виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта», тобто на підприємстві якого не існує. Вказаний наказ він отримав 15 квітня 2017 року по пошті рекомендованою кореспонденцією та 18 квітня 2017 року (перший робочий день після отримання наказу) він прибув до Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта», однак йому не було надано можливість приступити до виконання своїх посадових обов`язків за основним місцем роботи по проспекту Миру , 28 в м. Чернігові . Позивач оскаржив наказ про поновлення на роботі від 03 квітня 2017 №967/к в судовому порядку, але рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 15 вересня 2017 було відмовлено у задоволенні його позовних вимог. В цей же день позивач прибув до Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» , подав заяву про надання з 18 вересня 2017 року чергової відпустки. 18 вересня 2017 року керівник Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» повідомив його про те, що він звільнений з займаної посади на підставі наказу від 15 вересня 2017 №918/к за прогул без поважних причин. 
 
Позивач вважав, що наказ про його звільнення є незаконним, оскільки відсутній факт прогулу. Наказ від 15 вересня 2017 №918/к про припинення з ним трудового договору виданий неіснуючим підприємством - Філія Чернігівська дирекція ПАТ «Укрпошта». Наказ про його звільнення підписала не уповноважена особа, оскільки правом звільнення наділений лише генеральний директор ПАТ «Укрпошта».
 
ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:
визнати незаконним наказ філії Чернігівська дирекції ПАТ «Укрпошта» від 15 вересня 2017 року № 918/к про припинення трудового договору (контракту) з ним відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП за прогул без поважних причин; 
поновити його на посаді виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта»; 
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 вересня 2017 року по 22 листопада 2017 рік в сумі 26 153,15 грн.
 
Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанції
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 року, в задоволенні позову  ОСОБА_1  відмовлено.
 
Рішення суду першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що позивач був ознайомлений з наказом від 03 квітня 2017 року про поновлення на роботу та не виходив на роботу без поважних причин. Оскарження наказу про поновлення на роботі не є поважною причиною неявки на роботу. Посада виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 03 квітня 2017 року передбачена штатним розписом Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта», а не ПАТ «Укрпошта» , а тому наказ про звільнення позивача правомірно підписаний виконуючою обов`язки директора Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта», яка діяла на підставі довіреності від 01 вересня 2017 року, згідно з якою мала право припиняти (розривати) договори (угоди), передбачені Кодексом законів про працю.
 
При відхиленні доводів апеляційної скарги апеляційний суд вказав, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 15 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Укрпошта» про визнання незаконним наказу товариства від 03 квітня 2017 року про його поновлення на роботі. Постановляючи дане судове рішення, суд дійшов висновку, що наказ ПАТ «Укрпошта» від 03 квітня 2017 року № 967/к про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 виданий у точній відповідності до рішення суду. Крім того, оскарження наказу про поновлення на роботі не є поважною причиною неявки на роботу.
 
При відхиленні доводів апеляційної скарги про те, що звільнення відбулося без згоди профспілкового комітету та відповідачем порушена процедура накладання дисциплінарного стягнення, апеляційний суд вказав, що на час звільнення позивач не був членом первинної профспілкової організації підприємства (а. с. 181). Позивачу неодноразово пропонувалося надати пояснення з приводу відсутності на роботі (а. с. 54 зворот, 118, 119); в ході розгляду справи позивач не заперечував, що в період з 07 квітня 2017 року по 14 вересня 2017 року на робочому місці був відсутній; наказ про звільнення позивача виданий 15 вересня 2017 року. Доводи про те, що відповідачами по справі позивач зазначив не лише ПАТ «Укрпошта», а і Чернігівську дирекцію ПАТ «Укрпошта», не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки за приписами законодавства відповідачами по справі можуть бути юридичні особи.
 
Аргументи учасників справи
 
У січні 2018 року  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив оскаржені рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. При цьому посилався на те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що позивачу необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про забезпечення доказів. Наказ про його звільнення є незаконним, оскільки відсутній факт прогулу та звільнення відбулося без згоди профспілкового комітету Згідно з наказом ПАТ «Укрпошта» від 03 квітня 2017 року позивач поновлений на неіснуючому підприємстві, а тому оскаржив наказ в судовому порядку і після набрання судовим рішенням законної сили звернувся до відповідача з метою приступити до виконання своїх обов`язків. 
 
Вказує, що наказ про його звільнення від 15 вересня 2017 року підписаний виконуючою обов`язки директора Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» Василенко С.М., яка діяла на підставі довіреності від 01 вересня 2017 року, але вказана довіреність нотаріально не посвідчена; нотаріально посвідчена довіреність на ім`я керівника Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» на час його звільнення є чинною; згідно з Положенням про Чернігівську дирекцію ПАТ «Укрпошта» у разі відсутності керівника його обов`язки виконує заступник без довіреності, і всі ці обставини свідчать про те, що довіреність від 01 вересня 2017 року на ім`я ОСОБА_2 є фіктивною, тобто наказ про його звільнення підписаний не уповноваженою особою. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що наказ про його звільнення виданий філія Чернігівська дирекція ПАТ «Укрпошта», а згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відокремленим підрозділом ПАТ «Укрпошта» є Чернігівська дирекція ПАТ «Укрпошта», тобто наказ про припинення трудового договору виданий неіснуючим підприємством. 
 
Зазначає, що лише генеральний директор ПАТ «Укрпошта» має право припиняти трудові договори та відповідачем порушена процедура накладання дисциплінарного стягнення, наказ про оголошення дисциплінарного стягнення відповідачем не виданий безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. 
 
У квітні 2018 року ПАТ «Укрпошта» через представника Логвіна С. А. подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін. Відзив мотивований безпідставністю та необґрунтованістю доводів касаційної скарги. 
 
Вказує, що обставини поновлення та звільнення відповідача, а також повноваження осіб на підписання наказів була предметом розгляду різних судів (справи № 750/4070/17, № 750/9270/14, № 750/10140/17), якими встановлена законність його поновлення та звільнення. В касаційній скарзі позивач не зазначає, в чому конкретно порушено трудове законодавство при його звільненні.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Суди встановили, що наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку « Укрпошта» № 328/к від 05 травня 2014 року ОСОБА_1 призначений виконуючим обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 06 травня 2014 року.
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року в справі № 750/3663/15-ц, яке в частині визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на посаді залишене без змін рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2015 року, визнано незаконним наказ УДППЗ «Укрпошта» від 01 квітня 2015 року № 175/к про звільнення ОСОБА_1 з роботи 02 квітня 2015 року на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП та поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта».
 
Наказом Міністерства інфраструктури України від 11 листопада 2015 року «Про реорганізацію Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» у публічне акціонерне товариство» реорганізовано УДППЗ «Укрпошта» шляхом його перетворення у ПАТ «Укрпошта»; визначено ПАТ «Укрпошта» правонаступником майна, прав та обов`язків УДППЗ «Укрпошта».
 
Наказом виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ «Укрпошта» від 30 березня 2017 року № 388 на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року зобов`язано директора Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» забезпечити в термін до 31 березня 2017 року внесення змін до штатного розпису філії шляхом внесення посади виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта».
 
Наказом директора Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» № 211 від 31 березня 2017 року з 31 березня 2017 року внесено до штату Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» посаду виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта».
 
Наказом виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ «Укрпошта» від 03 квітня 2017 року №967/к на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року скасовано наказ УДППЗ «Укрпошта» від 01 квітня 2015 року №175/к «По особовому складу»; поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обв`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 02 квітня 2015; визначено, що виконуючому обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_1 необхідно приступити до виконання посадових обов`язків на раніше встановлених умовах оплати праці; зазначено про необхідність внесення відповідного запису до трудової книжки ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку.
 
Наказом виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ «Укрпошта» від 03 квітня 2017 року №411 «Про деякі питання управління філією Чернігівська дирекція ПАТ «Укрпошта» наказано директору Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» забезпечити робочим місцем виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_1 ; розробити та затвердити посадову інструкцію виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з урахуванням завдань, покладених на філію; забезпечити належний контроль за дотриманням трудової дисципліни виконуючим обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_1 ; встановлено, що вказівки, доручення, розпорядження директора Чернігівська дирекція ПАТ «Укрпошта» є обов`язковими до виконання виконуючим обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_1 та такими, що мають пріоритет над вказівками, дорученнями, розпорядженнями та наказами інших посадових осіб філії.
 
ОСОБА_1 ознайомлений з наказом ПАТ «Укрпошта» від 03 квітня 2017 року №967/к про поновлення на посаді виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» 04 квітня 2017 року, від підпису про ознайомлення з наказом відмовився, що підтверджується актом від 04 квітня 2017 року, складеним працівниками Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта».
 
Суди встановили, що згідно з табелями використання робочого часу, які складені Чернігівською дирекцію ПАТ «Укрпошта», в квітні 2017 року позивач відпрацював чотири дні, з травня по серпень 2017 року позивач не працював, у вересні 2017 року позивач працював один день. В ході розгляду справи позивач не заперечував, що в період з 07 квітня 2017 року по 14 вересня 2017 року на робочому місці не був та зазначав, що в період з 14 серпня 2017 року по 03 вересня 2017 року перебував на санаторно-курортному лікуванні. Чернігівською дирекцією ПАТ «Укрпошта» складені акти про відсутність позивача на робочому місці 
 
Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 15 вересня 2017 року в справі № 750/4070/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Укрпошта» про визнання незаконним наказу товариства від 03 квітня 2017 року про його поновлення на роботі. 
 
У справі № 750/4070/17 встановлено, що 
наказом по ПАТ «Укрпошта» від 03 квітня 2017 року № 967/к на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року у справі №750/3663/15-ц за позовом ОСОБА_1 до УДППЗ «Укрпошта» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасовано наказ УДППЗ «Укрпошта» від 01 квітня 2015 року №175/к «По особовому складу», поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обв`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 02 квітня 2015 року на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року у справі №750/3663/15-ц. Пунктом 3 наказу визначено, що виконуючому обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_1 необхідно приступити до виконання посадових обов`язків на раніше встановлених умовах оплати праці. Пункт 4 - забезпечити внесення відповідного запису до трудової книжки ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку (а.с.14, 136);
відповідачем також введено до штатного розпису Чернігівського дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» посаду виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» про що винесено наказ від 30 березня 2017 року «Про організацію роботи з виконання рішення» (а.с.166, 167);
наказом по ПАТ «Укрпошта» від 03 квітня 2017 року з метою поточної організації управління Чернігівською дирекцією ПАТ «Укрпошта», та враховуючи рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 серпня 2015 року, крім іншого, доручено директору Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» Дорошенко О.М. забезпечити робочим місцем виконуючого обов`язки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_1 (а.с.168).
ОСОБА_1 запрошувався до Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» для ознайомлення з наказом та надання трудової книжки (а. с. 174, 175);
з акту ознайомлення ОСОБА_1 з наказом від 03 квітня 2017 року №967/к «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 » на виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 серпня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився ставити підпис про ознайомлення з вищезазначеним наказом, наказ зачитувався у присутності працівників особисто ОСОБА_1 та директором філіалу Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» Дорошенко О.М. Крім того, позивачу пропонувалося надати трудову книжку для внесення відповідного запису, проте її він не надав (а. с. 170).
складались акти про відсутність ОСОБА_1 на роботі (а.с.171,172, 173, 176-185, 187, 189, 192-194);
наказ від 03 квітня 2017 року № 967/к «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 », який видано відповідачем у точній відповідності до рішення суду по справі № 750/3663/15-ц, не суперечить вимогам закону.
 
Наказом виконуючої обов`язки директора Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 15 вересня 2017 року № 918/к ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП за прогул без поважних причин.
 
Суди встановили, що листом ПАТ «Укрпошта» № 721-953-17 від 29 серпня 2017 року погоджено покладання обов`язків директора Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» на ОСОБА_2 на період відпустки керівника філії. Наказом директора Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» Дорошенко О. М. виконання обов`язків директора Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» на час відпустки керівника філії покладено на ОСОБА_2 ПАТ «Укрпошта» на ім`я ОСОБА_2 видана довіреність від 01 вересня 2017 року, якою останню, як виконуючу обов`язки директора Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта», уповноважено припиняти (розривати) договори (угоди), передбачені Кодексом законів про працю України. Тому виконання обов`язків директора Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» , на період відпустки останньої, погоджено ПАТ «Укрпошта», про що свідчить лист товариства та видана на ім`я ОСОБА_2 довіреність від 01 вересня 2017 року, що узгоджується з пунктом 12.8 Статуту ПАТ «Укрпошта», порядок погодження кадрових питань є компетенцією товариства, тобто наказ про звільнення позивача підписаний уповноваженою особою. Позивач був ознайомлений з наказом про поновлення та на роботу не виходив без поважних причин, адже оскарження наказу про поновлення не є поважною причиною неявки на роботу, а тому у відповідача були підстави для звільнення позивача за прогул без поважних причин.
 
У частині третій статті 61 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого рішення суду першої інстанції) передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
 
Згідно частини четвертої статті 82 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого рішення суду апеляційної інстанції) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
 
Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.
 
Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.
 
У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15 зроблено висновок, що «пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами».
 
Згідно пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір у випадку здійснення працівником прогулу без поважних причин. 
 
Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 761/30967/15-ц).
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2018 року у справі № 235/2284/17 (провадження № 61-72св17) зроблено висновок, що «основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника».
 
Встановивши, що звільнення позивача відбулося із дотриманням встановленого законом порядку, суди зробили обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову.
 
Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що позивачу необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про забезпечення доказів з таких підстав.
 
Згідно частини першої та другої статті 133 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів. Відповідно частини першої статті 134 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.
 
Аналіз журналу судового засідання від 22 листопада 2017 року (а. с. 185, том 1) свідчить, що протокольною ухвалою судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки не доводено мети для якої необхідно витребувати інформацію від приватного нотаріуса чи припинялася або скасовувалася довіреність від 01 березня 2017 року.
 
Згідно частини другої статті 410 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.
 
Керуючись статтями 400 та 410 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              В. І. Крат
 
І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков