ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року	Львів	Справа № 803/3922/15 пров. № А/857/3600/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Старунського Д.М.,
суддів Качмара В.Я., Кушнерика М.П.,
за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання постанови у справі № 803/3922/15 (ухвала постановлена в м. Луцьку у складі колегії суддів: головуючого судді Ковальчука В.Д., суддів Дениська Р.С., Дмитрука В.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції у Волинській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій протиправними, 

                                                        в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 грудні 2015 року звернувся в суд із адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління національної поліції у Волинській області та Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року у справі № 803/3922/15 адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 33 066 грн.; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Головне управління Національної поліції у Волинській області здійснити нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із травмою, заподіяною під час виконання ним службових обов`язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності у відповідності до вимог частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію", виходячи із 150-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, з урахуванням проведених виплат.
Вказане судове рішення набрало законної сили 21 квітня 2016 року на підставі ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року, якою апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року у справі № 803/3922/15 - без змін.
18 травня 2016 року позивачу на виконання даної постанови Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №418/2016.
На виконання наведеного судового рішення Управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області було здійснено нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в сумі 149 634,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 127 від 15 грудня 2016 року.
Разом з тим, постановою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 по справі № 803/3922/15 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
03 лютого 2020 року Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області звернулось в суд із заявою про поворот виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року у справі № 803/3922/15.
Відтак, заявник просить зобов`язати ОСОБА_1 повернути Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області грошові кошти в сумі 149 634 грн.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням суду першої інстанції, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про поворот виконання постанови.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 у справі №803/3922/15, яка набрала законної сили, УМВС України у Волинській області було здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 149634,00 грн. Після оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанції в касаційному порядку постановою Верховного Суду від 07.11.2019 у справі 803/3922/15 такі судові рішення були скасовані та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вважає, що після скасування рішення суду, яке виконано, в УМВС України у Волинській області виникло право на подання заяви до суду першої інстанції про поворот виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 у справі №803/3922/15 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 у справі №876/1181/16.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явились, що у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.4 ст.229, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що поворот виконання судового рішення шляхом зобов`язання позивача повернути грошові кошти, отримані на виконання рішення суду, яке набрало законної сили та в подальшому було скасоване, неможливий, оскільки позивач не обґрунтовував зміст позовних вимог завідомо неправдивими відомостями або поданням підроблених документів і на них не ґрунтувалося судове рішення, на підставі якого виплачено позивачу кошти.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 380 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Водночас, за правилами частини 7 статті 380 КАС України якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Враховуючи, що питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом касаційної інстанції, заява про поворот виконання судового рішення розглядалася Волинським окружним адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, законно у відповідності до наведених вище приписів КАС України.
Як встановлено судом, заявник просить зобов`язати ОСОБА_1 повернути Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області грошові кошти в сумі 149 634 грн, які були йому виплачені на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року у справі № 803/3922/15, яка набрала законної сили та надалі постановою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року скасована з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.
Для правильного вирішення поставленого у заяві про поворот виконання рішення питання у вказаній категорії адміністративної справи суду необхідно керуватися особливостями положення частини першої статті 381 КАС України, за якими поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Отже, поворот виконання рішення в даному випадку допускається лише за наявності двох підстав: якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. Такі обставини підлягають встановленню.
Згідно ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» (в редакції від 13 лютого 2015 року, який набрав чинності 12 березня 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12 травня 2007 року затверджений Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції (далі - Порядок №707).
Згідно пункту 5 Порядку №707 для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 707 орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).
МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.
Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.
В матеріалах справи наявна копія платіжного доручення № 127 від 15.12.2016, згідно якої Управлінням МВС України у Волинській області перераховано ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 149 634,00 грн на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року у справі № 803/3922/15, яка набрала законної сили після перегляду в апеляційному порядку на підставі ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року.
Разом з тим, постанова Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 по справі № 803/3922/15 скасовані постановою Верховного Суду від 07.11.2019, у зв`язку з тим, що позивачу правомірно, у передбачені чинним, станом на момент виникнення спірних правовідносин, законодавством строки та спосіб, здійснено розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги, а задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанції не врахували приписи статті 23 Закону України «Про міліцію», чим порушили норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. За наслідками касаційного перегляду у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Таким чином, задовольняючи позов в даній справі, постанова Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2016, на підставі якої була виплачена ОСОБА_1 одноразова грошова допомога у зв`язку із травмою, заподіяною під час виконання ним службових обов`язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності, у сумі 149 634,00 грн, не обґрунтовувалась повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що поворот виконання судового рішення за наведених обставин неможливий, оскільки, як достовірно встановлено, позивач не обґрунтовував зміст позовних вимог завідомо неправдивими відомостями або поданням підроблених документів і на них не ґрунтувалося судове рішення.
Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують, а зводяться до їх переоцінки. 
Згідно статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на слід залишити без задоволення. 
Керуючись статтями 229, 243, 308, 310, 312, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                    п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання постанови у справі № 803/3922/15 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Д. М. Старунський 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
                                                                                Повне судове рішення складено 09.06.2020