Ухвала
іменем України
04 березня 2020 року
м. Київ
справа № 346/2150/15-к
провадження № 51-914 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заявника ОСОБА_4 на ухвали Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 
2019 року та Львівського апеляційного суду від 13 вересня 2019 року про перегляд за   нововиявленими обставинами вироку Коломийського міськрайонного суду 
Івано-Франківської області від 21 липня 2008 року щодо нього із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,
встановив:
На адресу Суду 02 березня 2020 року від ОСОБА_4 втретє надійшла касаційна скарга на вказані судові рішення. Також у скарзі міститься клопотання про поновлення строку касаційного оскарження. Суть доводів ОСОБА_4 у клопотанні зводиться до того, що він не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом встановленого законом строку, оскільки близько трьох місяців, а саме з 22 вересня по 18 грудня 2019 року перебував поза межами України.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), та за відсутності підстав для його поновлення.
Так, згідно з ч. 1 ст. 117 пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати  у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Так, ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_4 було постановлено 
13 вересня 2019 року. 19 вересня 2019 року на адресу Суду від ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга на вказане рішення, яка ухвалою від 24 вересня 2019 року була залишена без руху із встановленням п`ятнадцятиденного строку на усунення недоліків.
На виконання вказаної ухвали 15 січня 2020 року від ОСОБА_4 надійшла уточнена касаційна скарга, яка була розглянута Судом (із урахуванням поважності причин недотримання заявником встановленого п`ятнадцятиденного строку на усунення недоліків, а саме перебування за кордоном), яку Суд ухвалою від  24 січня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернув останньому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
ОСОБА_4 вдруге звернувся з касаційною скаргою, проте ухвалою Суду від 17 лютого 2020 року його касаційну скаргу повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК. 
З новою касаційною скаргою заявник звернувся 02 березня 2020 року, тобто більше ніж через п`ять місяців після прийняття апеляційним судом відповідного рішення. Проте, у клопотанні про поновлення строку ОСОБА_4 не відображено фактичних даних, які об`єктивно унеможливлювали йому звернутись у строк, передбачений законом із касаційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст. 427 КПК, з урахуванням положень статей 433, 436, 438 цього Кодексу.
Отже, у задоволенні клопотання  ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження рішень місцевого та апеляційного судів слід відмовити. 
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення. 
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, суд 
постановив:
Відмовити заявнику ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, а касаційну скаргу разом 
з додатками повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                  ОСОБА_3