ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10821/19                                                                         Суддя першої інстанції: Погрібніченко І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 травня 2020 року                                                                                        м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                       - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Бужак Н.П. та Файдюка В.В.,  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування рішень в Єдиному реєстрі податкових накладних,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» звернулося до суду з позовом, у якому просило: 
- визнати протиправними та скасування рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 15 квітня 2019 року № 1140814/3853633, № 1140808/38513633, № 1140812/38513633, № 1140807/388513633, № 1140813/38513633, № 1140808/38513633, № 1140810/38513633, № 1140811/38513633, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних № 1 від 01 лютого 2019 року; № 2 від 04 лютого 2019 року; № 4 від 07 лютого 2019 року; № 5, № 6, № 7, № 8, № 9 від 21 березня 2019 року, № 10 від 28 березня 2019 року;
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ»: податкову накладну № 1 від 01 лютого 2019 року датою надходження зазначеної накладної - 28 лютого 2019 року; податкову накладну № 2 від 04 лютого 2019 року датою надходження зазначеної накладної - 28 лютого 2019 року; податкову накладну № 4 від 07 лютого 2019 року датою надходження зазначеної накладної - 28 лютого 2019 року; податкові накладні № 5, № 6, № 7, № 8, № 9 від 21 березня 2019 року датою надходження зазначених накладних - 26 березня 2019 року; податкову накладну № 10 від 28 березня 2019 року датою надходження зазначеної накладної - 29 березня 2019 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДПС у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що позивач надав документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, не у повному обсязі. 
Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року було здійснено заміну відповідача у справі з Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на Головне управління ДПС у Житомирській області в порядку процесуального правонаступництва.
ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що виконало всі умови для автоматичної реєстрації податкових накладних. Також позивач зазначив, що надав контролюючому органу документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, за наслідками яких були складені податкові накладні № 1 від 01 лютого 2019 року; № 2 від 04 лютого 2019 року; № 4 від 07 лютого 2019 року; № 5, № 6, № 7, № 8, № 9 від 21 березня 2019 року, № 10 від 28 березня 2019 року. Крім того позивач просить суд врахувати, що відповідачі не зазначили конкретного критерію ризиковості платника податку та чіткого переліку документів, які не були надані товариством. 
Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року за заявою ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» було здійснено заміну відповідача у справі з Державної фіскальної служби України на Державну податкову службу України в порядку процесуального правонаступництва.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року - без змін, виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» отримало ліцензію на провадження операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження) серії АЕ № 288627 від 15 липня 2014 року. 
Позивач надавав ТОВ «ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС УКРАЇНА» послуги з організації збирання, перевезення, зберігання, утилізації, видалення та знешкодження відпрацьованих мастил (олив) імпортованої продукції на підставі договору № 19/38 від 02 січня 2019 року. У зв`язку наданням таких послуг позивач склав податкові накладні для надання їх отримувачу послуг, однак у реєстрації таких податкових накладних було відмовлено. 
Так, ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» виписало податкову накладну № 1 від 01 лютого 2019 року, яку направило для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з квитанцією від 28 лютого 2019 року зазначену податкову накладну було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з посиланням на те, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» та запропоновано ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. 
Позивач 11 квітня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.
Рішенням Комісії, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Житомирській області (Комісія 1) № 1140814/38513633 від 15 квітня 2019 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 01 лютого 2019 року. ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації центрального рівня (далі - Комісія 2) № 28938/41876201/2 від 23 травня 2019 року.
ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» виписало податкову накладну № 2 від 04 лютого 2019 року, яку направило для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з квитанцією від 28 лютого 2019 року зазначену податкову накладну було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з посиланням на те, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» та запропоновано ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. 
Позивач 11 квітня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.
Рішенням Комісії 1 № 1140809/38513633 від 15 квітня  2019 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 04 лютого 2019 року. ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 25275/38513633/2 від 25 квітня 2019 року.
ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» виписало податкову накладну № 4 від 07 лютого 2019 року, яку направило для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з квитанцією від 28 лютого 2019 року зазначену податкову накладну було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з посиланням на те, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» та запропоновано ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. 
Позивач 11 квітня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.
Рішенням Комісії 1 № 1140812/38513633 від 15 квітня 2019 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 4 від 07 лютого 2019 року. ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 25279/38513633/2 від 25 квітня 2019 року.
ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» виписало податкову накладну № 5 від 21 березня 2019 року, яку направило для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з квитанцією від 26 березня 2019 року зазначену податкову накладну було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з посиланням на те, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» та запропоновано ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. 
Позивач 11 квітня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.
Рішенням Комісії 1 № 1140807/38513633 від 15 квітня 2019 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 5 від 21 березня 2019 року. ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 25277/38513633/2 від 25 квітня 2019 року.
ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» виписало податкову накладну № 6 від 21 березня 2019 року, яку направило для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з квитанцією від 26 березня 2019 року зазначену податкову накладну було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з посиланням на те, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» та запропоновано ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. 
Позивач 11 квітня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.
Рішенням Комісії 1 № 1140813/38513633 від 15 квітня 2019 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 6 від 21 березня 2019 року. ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 25282/38513633/2 від 25 квітня 2019 року.
ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» виписало податкову накладну № 8 від 21 березня 2019 року, яку направило для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з квитанцією від 26 березня 2019 року зазначену податкову накладну було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з посиланням на те, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» та запропоновано ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. 
Позивач 11 квітня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.
Рішенням Комісії 1 № 1140808/38513633 від 15 квітня 2019 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 8 від 21 березня 2019 року. ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 25278/38513633/2 від 25 квітня 2019 року.
ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» виписало податкову накладну № 9 від 21 березня 2019 року, яку направило для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з квитанцією від 26 березня 2019 року зазначену податкову накладну було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з посиланням на те, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» та запропоновано ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. 
Позивач 11 квітня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.
Рішенням Комісії 1 № 1140810/38513633 від 15 квітня 2019 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 9 від 21 березня 2019 року. ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 25280/38513633/2 від 25 квітня 2019 року.
ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» виписало податкову накладну № 10 від 28 березня 2019 року, яку направило для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з квитанцією від 29 березня 2019 року зазначену податкову накладну було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з посиланням на те, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» та запропоновано ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. 
Позивач 16 квітня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.
Рішенням Комісії 1 № 1140811/38513633 від 15 квітня 2019 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 10 від 28 березня 2019 року. ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 25276/38513633/2 від 25 квітня 2019 року.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями комісій, ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» звернулося до суду з адміністративним позовом. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ», суд першої інстанції виходив з того, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів, повністю відображають зміст господарських операцій з ТОВ «ЛУКОЙЛ ЛУБРІКАНТС УКРАЇНА». Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення комісій є необґрунтованими.
У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Житомирській області стосуються виключно правомірності рішень Комісії 1 про відмову в реєстрації податкових накладних.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
У відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (тут та надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів / послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Положеннями п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок) передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п.п. 12, 13 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів / послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Колегія суддів звертає увагу на те, що положеннями пп. 3 п. 13 Порядку передбачено зазначення у відповідних квитанціях «критерію(їв) ризиковості платника податку» та/або «критерію(їв) ризиковості здійснення операцій», на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.
Квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 01 лютого 2019 року; № 2 від 04 лютого 2019 року; № 4 від 07 лютого 2019 року; № 5, № 6, № 7, № 8, № 9 від 21 березня 2019 року, № 10 від 28 березня 2019 року були сформовані та направлені позивачу 26-29 березня 2019 року. 
Критерії ризиковості платника податку на час направлення таких квитанцій були визначені у п. 1 листа ДФС України від 05 листопада 2018 року, а критерії ризиковості здійснення операцій - у п. 2 зазначеного листа. 
Згідно з п. 2 листа ДФС України від 05 листопада 2018 року податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій. 
Отже, податкові накладні / розрахунки коригування підлягають перевірці саме на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій, перелічених у п. 2 листа ДФС України від 05 листопада 2018 року.
Натомість на відповідність критеріям, передбаченим у п. 1 вказаного листа, перевіряються саме платники податку. 
Також п. 1 листа ДФС України від 05 листопада 2018 року передбачено, що у разі виявлення, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що п. 1.6 листа ДФС України від 05 листопада 2018 року містить 7 критеріїв, за якими комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків.
Зазначені норми вказують на те, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є встановлення невідповідності: платника податку - критеріям ризиковості платника податку, а податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції. У разі встановлення невідповідності платника податку критеріям, що перелічені у п. 1.6 листа ДФС України від 05 листопада 2018 року, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної необхідно зазначити, який саме із них було виявлено. 
У надісланих позивачу квитанціях в якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних зазначено: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Посилання на невідповідність податкової накладної критеріям, визначеним для перевірки ризиковості операцій - відсутні. Також відсутні посилання на те, який саме із семи передбачених пп. 1.6 критеріїв було встановлено у кожному окремому випадку. 
Таким чином, приймаючи рішення про зупинення реєстрації податкових накладних,  контролюючий орган не виконав вимоги пп. 3 п. 13 Порядку, оскільки зазначені у квитанціях відомості не дають можливості однозначно встановити:
-           критерії ризиковості чого саме виявлено контролюючим органом: платника податків чи податкової накладної (операції);
-           який саме із семи критеріїв, передбачених пп. 1.6 листа ДФС України 05 листопада 2018 року, був виявлений контролюючим органом.
У відповідності до п. 14 Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Судом встановлено, що ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» 11 квітня 2019 року надіслало контролюючому органу електронні повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій та копій документів.
Головне управління ДПС у Житомирській області не заперечує факту отримання таких документів. 
Відповідно до п. 21 Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
У рішеннях Комісії 1 зазначено, що підставами для відмови в реєстрації податкових накладних ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» стало ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити).
При вирішенні справи колегія суддів виходить із того, що ненадання документів, передбачених п. 14 Порядку, може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної виключно за умови, що такі документи повинні були складатися згідно умов договору або вимог закону та перебували або повинні були перебувати у розпорядженні платника податків. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що у рішеннях Комісії 1 не зазначено (не підкреслено) яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. 
Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених, який міститься у п. 14 Порядку, є загальним. 
При визначенні переліку документів, які є об`єктивно необхідними для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, Комісія 1 зобов`язана була враховувати особливості господарської операції, у зв`язку з вчиненням якої складено податкову накладну та у кожному випадку застосувати індивідуальний підхід до вирішення питання про те, чи є надані платником податків документи достатніми для прийняття рішення. 
Згідно з постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, посилаючись на відсутність окремих документів, як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних, Комісія 1 зобов`язана була чітко вказати перелік таких документів із зазначенням обґрунтування необхідності їх надання. Саме по собі загальне посилання на ненадання певних документів, можливість подання яких передбачена п. 14 Порядку, не є виконанням вимог закону щодо форми і змісту індивідуального акту. 
Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що рішення Комісії 1 від 08 квітня 2019 року про відмову в реєстрації податкових накладних № 1 від 01 лютого 2019 року; № 2 від 04 лютого 2019 року; № 4 від 07 лютого 2019 року; № 5, № 6, № 7, № 8, № 9 від 21 березня 2019 року, № 10 від 28 березня 2019 року є необґрунтованими та незаконними і були правомірно скасовані судом першої інстанції. 
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Житомирській області зазначає, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних стала відсутність договору оренди майданчика для здійснення господарської діяльності (щодо переробки мастил).
Колегія суддів наголошує, що така підстава для відмови в реєстрації податкових накладних не була зазначена в рішеннях Комісії 1. Посилання на відсутність такого документа містилося лише у відзиві на адміністративний позов та в апеляційній скарзі. 
Крім того колегія суддів враховує, що у відзиві на адміністративний позов Головне управління ДПС у Житомирській області зазначило перелік документів, які були отримані від ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» після зупинення реєстрації податкових накладних. Скаржник підтвердив, що серед наданих позивачем документів були присутні договір оренди № 01-25/1-16 від 25 січня 2016 року, що укладений з ТОВ «ЕКО РЕНТ АКТИВ», та специфікація. 
Згідно з п.п. 1.1, 2.1 вказаного договору ТОВ «ЕКО РЕНТ АКТИВ» передало ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» у строкове платне користування виробничі майданчики, що складаються із нежитлових приміщень та технологічного обладнання. Майно, що орендується, позивач зобов`язаний використовувати виключно для здійснення господарської діяльності відповідно до статуту, зокрема здійснення господарської діяльності в сфері поводження із небезпечними відходами. 
У свою чергу в специфікації до договору оренди № 01-25/1-16 від 25 січня 2016 року міститься перелік виробничих майданчиків та обладнання. 
Як раніше зазначалося, ТОВ «БЕЗПЕЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ УТИЛІЗАЦІЇ» має ліцензію на провадження операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження) серії АЕ № 288627 від 15 липня 2014 року. 
Пояснень щодо підстав, з яких зазначені документи не є належним підтвердження наявності у позивача майданчика для здійснення господарської діяльності (щодо переробки мастил), скаржник не надав. 
З огляду на викладене колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними і скасування рішень Комісії 1 та зобов`язання ДФС України зареєструвати відповідні податкові накладні. 
Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Житомирській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 31 жовтня 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -       
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                      А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Н.П. Бужак      

                                                                                                    В.В. Файдюк