Постанова                               
Іменем України                     
 
26 лютого 2020 року 
м. Київ
 
справа № 523/18248/18
провадження № 61-11704св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,          Коротуна В. М.,               
 
учасники справи:
позивач -   ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
особа, яка не брала участі у справі - Одеська міська рада,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про внесення змін до договору,
 
за касаційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 травня 2019 року у складі судді Сєвєрової Є. С., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив внести зміни до договору купівлі-продажу 1/5 частки нежитлової будівлі від 09 листопада 2007 року № Р4951, укладеного між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , додавши до нього пункт: «Кожна із сторін договору має право на повагу його честі і гідності», а також внести зміни до договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0536 га                                  від 09 листопада 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом та відомості внесено до реєстру за №4948, укладеного між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , додавши до нього пункт: «Кожна із сторін договору має право на повагу його честі і гідності». 
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав про те, що протягом останніх десяти років після укладення вищевказаного договору відповідач продовжує принижувати його честь та гідність. 
Ураховуючи наведене, просив позов задовольнити.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Суворовський районний суд м. Одеси рішенням від 24 січня 2019 року у задоволенні позову відмовив.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення недотриманням позивачем позовної давності, про застосування якої просила відповідач. 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Одеський апеляційний суд ухвалою від 21 травня 2019 року відмовив Одеській міській раді у прийнятті апеляційної скарги на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 січня 2019 року.
Апеляційний суд мотивував ухвалу тим, що суд першої інстанції не вирішував питання про права та обов`язки Одеської міської ради, а тому Одеська міська рада не має права на апеляційне оскарження рішення районного суду з підстав передбачених статтею 352 ЦПК України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечення на неї, їх узагальнені аргументи
У касаційній скарзі, поданій 14 червня 2019 року до Верховного Суду, Одеська міська рада просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 травня 2019 року  та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала апеляційного суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена в результаті неповного з`ясування  обставин, що мають значення для справи, що відповідно до приписів статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення  у відповідній частині або зміни рішення.
31 січня 2019 року на адресу юридичного департаменту Одеської міської ради надійшов лист ОСОБА_1 , в якому останній зазначає, що Суворовським районним судом м. Одеси розглядалися справи за його позовами до фізичних осіб про внесення змін до договорів купівлі-продажу нерухомого майна, в задоволенні яких йому було відмовлено з підстав пропуску ним строку позовної давності. Серед списку справ, що розглянуті Суворовським районним судом               м. Одеси, також була і дана справа.
Одеська міська рада мала право на відновлення порушених прав та інтересів територіальної громади м. Одеси при ухваленні оспорюваного ними рішення суду від 24 січня 2019 року.
Одеський апеляційний суд при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі не надав оцінку та не врахував, що предметом даної справи є правочин, який стосується земельної ділянки кадастровий номер: 5110137600:31:009:0036, та проігнорував наявність справи № 523/16862/17-ц про витребування даної земельної ділянки з чужого незаконного володіння, адже вказані дві обставини безпосередньо вказують та підтверджують порушення прав та інтересів територіальної громади м. Одеси у даному конкретному випадку стосовно вказаної земельної ділянки.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
Одеська міська рада не залучалась до розгляду даної справи та не отримувала ухвалу про відкриття провадження, позов та рішення суду. Натомість суд апеляційної інстанції позбавив Одеську міську раду права на перегляд судового рішення, чим обмежив доступ до правосуддя.
23 липня 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив закрити касаційне провадження. Він звернувся до суду з вимогами про внесення змін до договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомості від                             09 листопада 2007 року, укладених між сторонами, шляхом внесення до них пунктів про те, що кожна із сторін договору має право на повагу його честі і гідності. Таким чином, предметом даного позову є не земельна ділянка, а внесення змін до вказаних договорів щодо честі  і гідності сторін цих договорів.
Одеська міська рада не надала до апеляційного суду будь-якого доводу стосовно того, яким чином поданий ним позов про честь і гідність сторін договору міг вплинути на їх майно. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, та витребувано її матеріали з Суворовського районного суду м. Одеси.
23 липня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи 
24 січня 2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовив.
Одеська міська рада як особа, яка не брала участі в розгляді справи, 03 квітня 2019 року звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, ухвалене у цій справі, посилаючись на порушення їх прав, вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не зверталася у встановленому порядку до Одеської міської ради щодо отримання у власність земельних ділянок шляхом їх приватизації та відповідного рішення Одеської міською радою не приймалось, окрім цього, до участі в справі не було залучено ОСОБА_3 , хоча прийнятим рішенням порушені її права.
21 травня 2019 року Одеський апеляційний суд відмовив Одеській міській раді у прийнятті апеляційної скарги на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 січня 2019 року, з підстав передбачених частиною першою статті 352 ЦПК України.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                   № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги Одеської міської ради здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Перевіривши аргументи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (діл - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Так, відповідно до статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Одеська міська рада, яка не брала участі у розгляді справи, подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції вказуючи на те, що суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або)обов`язки особи, яка не була залучена до участі в розгляді справи. ОСОБА_2 не зверталась у встановленому порядку до Одеської міської ради щодо отримання у власність земельних ділянок шляхом їх приватизації та відповідного рішення Одеською міською радою не приймалось. Окрім цього, до участі у розгляді справи не було залучено ОСОБА_3 , хоча прийнятим рішенням порушені і її права.
Вважаючи, що при розгляді справи не вирішувалося питання про права та обов`язки Одеської міської ради, апеляційний суд повернув її апеляційну скаргу.
З такою позицією Одеського апеляційного суду колегія суддів не погоджується та вважає, що оскаржуване судове рішення не ґрунтується на нормах процесуального права та підлягає скасуванню з огляду на таке.
Підстави повернення апеляційної скарги визначені у частині п`ятій                   статті 357 ЦПК України, зокрема, апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено; до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження особа, яка подала скаргу, подала заяву про її відкликання; скаргу подано в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції; скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. 
Взаємний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради, а у разі встановлення, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
Подібні правові висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі                   № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18), постанові Верховного             Суду від 22 січня 2020 року у справі № 2-4211/09 (провадження                                         № 61-15860св19).
Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд наведеного не врахував, неправильно застосував положення статті 358 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою.
З наведених підстав, Верховний Суд приймає аргументи касаційної скарги Одеської міської ради щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права. 
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
 
У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Керуючись статтями 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргуОдеської міської ради задовольнити.
 
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 травня 2019 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.  
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді: 	С. Ю. Бурлаков   А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко 	
 	 	
 	В. М. Коротун